Vol. 14 Septembrie-Octombrie 2007 Nr. 6

ÎNTREBĂRI INTERESANTE

Iertarea în contrast cu ispășirea

R 5428 W. T. 15 martie 1914 (pag. 94-95)

Întrebare — În legătură cu păcatele parțial voite, sunt date lovituri în măsura în care au fost voite? Și când păcatele au fost ispășite, sunt ele anulate?

Răspuns—Domnul nostru a murit pentru păcatul lui Adam — doar pentru păcatul originar și pentru toate păcatele care au rezultat din acel păcat originar. Acest păcat al lui Adam a afectat trupul, mintea și moralul întregii rase umane. De aceea fiecare avem de luptat nu numai cu imperfecțiunile noastre moștenite, ci și cu imperfecțiunile tuturor celor din jurul nostru.

Când cineva este conceput de Spiritul sfânt, toate lucrurile devin noi. Membrii clasei Turmei mici nu au în cont nici o condamnare împotriva lor; toată această condamnare este complet eliminată. Atribuirea meritului lui Cristos pentru trupul lor i-a făcut perfecți în ochii lui Dumnezeu, și ei au fost făcuți Creaturi Noi.

Aceste Creaturi Noi au intrat într-un legământ cu Dumnezeu ca să umble în urmele lui Isus. În prezent, după cum spune apostolul, avem această comoară a noii naturi într-un vas de lut, adică în condiții nefavorabile. Suntem de asemenea asaltați de cei din jur și de Adversar, care ni se opun. Toate păcatele care sunt rezultatul acestor condiții adverse și la care voința noastră nu consimte, sunt acoperite de meritul lui Cristos. Dacă vreuna din aceste Noi Creaturi face fără știre ceva ce este contrar voinței divine, ea nu trebuie să rămână într-o stare de condamnare. Cuvântul ne instruiește să mergem imediat la Tronul Harului Ceresc și să obținem milă, iertare și ajutor în orice timp de nevoie.

Dar să presupunem că păcatul nu este numai prin ispită — să presupunem că există o anumită măsură de voință sau măsură de neglijență, așa încât copilul lui Dumnezeu este răspunzător în acea măsură, ce se întâmplă atunci? Răspundem că el poate totuși să meargă la Tronul Harului Ceresc, și partea din păcatul lui care a fost fără voie va fi acoperită de meritul lui Cristos. Partea de păcat care este cu voia merită pedeapsă, lovituri; și desigur că va primi aceste lovituri. Tatăl nu va permite copiilor Săi să rătăcească fără ajutor. Loviturile completează ispășirea acelui păcat și el va fi șters din cont. Dreptatea nu mai are nici o acuzație împotriva lui.

Dar Scripturile ne spun clar că dacă vreun copil consacrat al lui Dumnezeu va păcătui cu voință deplină, pentru acel păcat nu va mai exista iertare și nu poate fi ispășit prin lovituri. Pedeapsa va fi moartea — Moartea a Doua. Dacă el păcătuiește fără voie, din ignoranță, în întregime fără intenție, păcatul se iartă în întregime prin aplicarea meritului sângelui prețios. Dacă păcătuiește parțial din ignoranță și parțial cu voia, este o parte care se va ierta și o parte care va trebui ispășită.

Apostolul Pavel declară că dacă noi ne vom judeca nu vom fi judecați de Domnul; dar atunci când suntem judecați de Domnul suntem pedepsiți ca să nu fim condamnați odată cu lumea (1 Cor. 11:31, 32). Și această pedeapsă care vine asupra noastră este o pedeapsă potrivit cu măsura de voință. Scopul Domnului în aplicarea pedepsei este ca să învățăm lecția de care avem nevoie și să fim mai veghetori.

Copii ai primului sau ai celui

de-al doilea Adam?

Întrebare — Ai cui copii va fi lumea când va fi trezită în Dimineața Noii Dispensații — copiii lui Adam, sau Copiii lui Cristos, al Doilea Adam?

((1018))

Răspuns — Noi înțelegem că ei vor fi tot copiii lui Adam. Când ne gândim la Domnul nostru ca Dătătorul de Viață al lumii, trebuie să ne amintim că El este Dătătorul de Viață numai pentru aceia care vin la Tatăl prin El. Când masele omenirii vor fi trezite în Veacul viitor, oamenii nu vor fi suferit nici o schimbare care să-i ridice din Adam și din condamnarea la moarte, în Cristos și la îndreptățire la viață.

Noul Legământ pe care Dumnezeu îl va pecetlui cu sângele prețios al lui Cristos, va fi mai întâi un Legământ cu Israel — cu acei evrei care sunt poporul Său, cu aceia care Îl vor accepta pe Cristos. Israeliții credincioși care vor accepta pe Domnul și relația de Legământ prin Mijlocitorul, care va fi astfel inaugurat în folosul lor, vor intra imediat ce vor face aceasta sub binecuvântările acelui Legământ. Dar omenirea în general, care încă nu va fi venit la o poziție de acceptare a Mijlocitorului, va fi în aceeași atitudine ca și azi — străini, necunoscuți. Lucrarea Bisericii în timpul acelei perioade este descrisă în Apoc. 22:17: „Și Duhul și Mireasa zic: «Vino!»”. Dar niciunul nu va începe să trăiască până se va împărtăși din Apa Vieții.

Omenirea acum merge în moarte ca străini, înstrăinați de Dumnezeu, și după deșteptarea lor vor trebui să se folosească de privilegiile acelui timp. Apostolul Ioan declară: „Cine are pe Fiul are viață”. Cei care vor fi treziți nu vor avea această viață, nefiind în relație cu Cristos. Legătura Lui cu ei de-a lungul Veacului următor va fi evident aceea a unui Domnitor milostiv, care vrea să-i lumineze, săi înfieze în calitate de copii, dacă vor vrea, și care vrea să-i ridice la starea unde să poată avea viață veșnică. Va fi nevoie de întreaga mie de ani ca rasa umană să fie desăvârșită în întregime — să fie ridicată la perfecțiune.

„Spune întregii lumi aceste vești binecuvântate;
Vorbește de timpul de odihnă care se apropie:
Spune asupriților din orice popor,
Jubileul ține o mie de ani!”

Domnul Isus va deveni Tatăl tuturor, imediat ce se vor supune termenilor ceruți. El le va da mai întâi iluminare și cunoștință. Apoi, dacă își vor folosi această cunoștință, lumină și ocazie, și vor dori să vină în armonie cu El, îi va primi în calitate de copii ai Săi și le va da binecuvântările sub Noul Legământ.

Reamintim scriptura care zice că Legea va ieși din Muntele Sionului și Cuvântul Domnului din Ierusalim. „Și multe popoare se vor duce și vor zice: «Veniți, să ne suim la muntele Domnului, la Casa Dumnezeului lui Iacov, ca să ne învețe căile Lui și să umblăm pe cărările Lui»”.

Acești oameni reprezintă lumea în general, în afară de aceia care au acceptat termenii Legământului. Aceasta îi reprezintă pe cei care au învățat o lecție și vor dori să vină în armonie cu Dumnezeu. Ei își vor spune unul altuia: Să mergem la Muntele Casei Domnului și să umblăm pe cărările Lui. Până nu vor face aceasta, Mijlocitorul nu-i va recunoaște în nici un sens al cuvântului, nici nu vor fi în probă pentru viață veșnică. Imediat ce vor fi gata să umble pe calea sfințeniei, vor fi socotiți copii ai Lui.