ÎMPĂRĂTEASA DIN SEBA ÎL VIZITEAZĂ PE SOLOMON

1 Împărați 10:1-10, 13

> Faima împăratului Solomon — Un vizitator distins — Marile fapte inginerești și arhitecturale ale lui Solomon — Realizările lui literare — „Nici pe jumătate nu s-a spus” — „Aici este Unul mai mare decât Solomon” — Bogățiile favorii divine.

„Înțelepciunea prețuiește mai mult decât mărgăritarele.” Proverbe 8:11 .

R 5722 W. T. 1 iulie 1915 (pag. 204-205)

Ca răspuns la rugăciunea regelui Solomon pentru înțelepciune, Dumnezeu i-a promis și înțelepciune și bogății care îl vor face renumit în lume. Până la mijlocul domniei sale împăratul Solomon realizase minuni pentru poporul său. Faima lui se răspândise în toate țările. El era cunoscut ca regele înțelept, regele iubitor de pace, regele bogat.

Am putea presupune că vizita împărătesei din Seba la împăratul Solomon s-a petrecut cam pe la jumătatea domniei lui — după ce el își arătase înțelepciunea timp de douăzeci de ani. Ea a venit, se presupune, un drum de 1500 de mile, cu un alai destul de mare de slujitori și cămile, și cu daruri valoroase, aur și miresme arabe. Lecția noastră dă chiar afirmația împărătesei în legătură cu scopul venirii ei să-l vadă pe împăratul Solomon, și cum a găsit că faptele erau mai mult decât dublul tuturor așteptărilor și istorisirilor care se spuseseră despre înțelepciunea și bogățiile împăratului Solomon și despre prosperitatea împărăției lui.

MINUNĂȚIILE LUI SOLOMON

Templul Domnului, ale cărui materiale le pregătise tatăl său David cu ani înainte, a fost una din primele minunății ale domniei împăratului Solomon. Frumusețea și costul lui ca edificiu religios erau o minune a lumii. Apoi palatul împăratului și coridorul, sau urcușul care ducea de la casa lui la Templu, erau minunate pentru timpul acela, și de fapt pentru orice timp până la minunile tehnicii și arhitecturii aduse în timpul secolului trecut, care este marcat în Biblie ca perioada lui Dumnezeu de pregătire pentru Împărăția lui Mesia. Naum 2:3.

O altă realizare inginerească mare a împăratului Solomon au fost Fântânile lui Solomon — sistemul de aprovizionare cu apă a capitalei lui, Ierusalimul. Aceste fântâni erau legate prin apeducte acoperite, primele cunoscute în istorie. Pe lângă aceasta, el a construit cetăți întărite sau fortărețe peste tot în împărăția sa, pentru apărarea ei împotriva invadatorilor. Mai mult, el a extins hotarele împărăției sale la limitele depline stabilite profetic de Domnul cu mult înainte (Gen. 15:18). Aceasta a dus împărăția lui până la țărmul mării. Lângă Iope (Iaffa) el avea un port pentru nave, care acum este complet separat de mare, apele retrăgându-se treptat iar locul rămas a fost amenajat și a devenit o frumoasă plantație de portocali.

Dar cel mai mare port al lui de intrare era cetatea Tirului — nu pe domeniul lui. El a făcut afaceri prin intermediul împăratului Tirului și navele ambilor traversau Marea Roșie, Mediterana etc., permițând comerțul cu toate părțile lumii și oferind bune facilități pentru importul bunurilor care nu erau produse în Palestina. Prin aceste mijloace împăratul Solomon a devenit atât de bogat, încât figurativ se spunea că în Ierusalim metalele prețioase au devenit tot așa de obișnuite ca pietrele.

UN VIZITATOR REGAL

Ocupat cu aceste proiecte și în inimă loial lui Dumnezeu, domnia lui Solomon pe vremea vizitei împărătesei din Seba pare să fi fost minunată. Mai târziu, mulțumit cu binecuvântările vieții prezente, împăratul pare să fi fost mai puțin înțelept și mai puțin un om după inima lui Dumnezeu, și mai puțin preocupat de poporul său. Este greu, în special pentru cei săraci, să înțeleagă cât de mari sunt ispitele bogatului și pericolul ca până și un înțelept să devină nechibzuit prin satisfacerea fiecărei dorințe a inimii sale. Apropo, să nu uităm realizările literare ale regelui Solomon. El a scris trei mii de proverbe și o mie de cântări. Cu siguranță Domnul a făcut pentru el pe deplin tot ce promisese.

Pe acest mare împărat Solomon l-a vizitat împărăteasa din Seba, cu daruri de aur și mirodenii, doritoare să afle negreșit despre înțelepciunea și iscusința lui minunată. Declarația ei a fost că zvonurile care ajunseseră la ea spuneau mai puțin de jumătate din realitatea pe care o văzuse și o auzise. Ea avea de pus întrebări, probabil cu privire la Dumnezeu și la viața viitoare; pentru că aparent ea a recunoscut în Solomon mai mult decât înțelepciune omenească și i-a atribuit înțelepciune de sus. Ea a exclamat: „Binecuvântat să fie DOMNUL Dumnezeul tău, care a găsit plăcere în tine ca să te pună pe scaunul de domnie al lui Israel! Pentru că DOMNUL iubește pentru totdeauna pe Israel, de aceea te-a făcut împărat, ca să judeci și să faci dreptate.” „Ferice de oamenii tăi, ferice de slujitorii tăi care sunt necurmat înaintea ta, care aud înțelepciunea ta!” „Și împăratul Solomon a dat împărătesei din Seba tot ce a dorit, tot ce a cerut; și i-a mai dat pe deasupra daruri vrednice de un împărat ca Solomon” — un cadou. Așa că ea s-a întors în țară cu alaiul ei.

((516))

„UNUL MAI MARE DECÂT SOLOMON”

Isus a vorbit despre subiectul lecției noastre și S-a mirat că nu erau mai mulți să-L aprecieze pe El și minunatele lecții pe care El le-a expus cu privire la Împărăția lui Dumnezeu (Mat. 12:42). Pentru oameni, a călători la o distanță mare doar pentru a cunoaște despre înțelepciunea lui Dumnezeu, așa cum a avut împăratul Solomon, ar implica faptul că dacă s-ar ști despre Unul încă mai înțelept cu care să stea de vorbă, ei L-ar căuta; și dacă s-ar ști că Acesta mai înțelept era moștenitor al lumii și că El căuta o Mireasă pentru a moșteni cu el, cât de mulți s-ar putea aștepta să se grăbească la El și să accepte propunerea generoasă de căsătorie!

Exact aceasta este starea lucrurilor. Fiul lui Dumnezeu, potrivit programului divin, alege o clasă Mireasă. Pentru a fi acceptabil ca membru al acestei clase, trebuie să auzim despre felul în care Înțelepciunea lui Dumnezeu este concentrată în Isus, cum El este Agentul și Reprezentantul Tatălui în toată lucrarea de creare, trecută, prezentă și viitoare. Pe lângă acestea, noi trebuie să fim atât de impresionați de acest lucru încât să lăsăm totul pentru a merge la El să verificăm noi înșine chestiunea, să fim convinși. Astfel, venind la Isus, suntem siguri de acceptare, nu doar că am putea cere anumite binecuvântări, așa cum a făcut împărăteasa, ci că împăratul va intra cu noi în legământ de căsătorie.

Faptul că nu toți sunt atrași spre Domnul este baza pentru ocazia noastră; pentru că Scripturile spun că Mireasa Mielului este mai dinainte orânduită de Dumnezeu. Prima ocazie de a fi din această clasă aleasă a fost dată seminței naturale a lui Avraam. Dacă ei ar fi acceptat privilegiile, Biserica ar fi fost completată în zilele lui Isus; dar, după cum ne spune Biblia, evreii n-au cunoscut timpul cercetării lor — n-au apreciat pe Acela care era cu ei — Acela mai mare decât Solomon (Luca 19:44). Ei n-au întrebat despre Împărăție, nici de condițiile de a fi membru. Ei L-au răstignit pe Prințul Vieții, fără să-și dea seama.

Cu toate acestea, o parte uimitor de mare din acea mică națiune, ca „Israeliți adevărați”, L-au acceptat pe Isus, predându-se Lui cu totul — predându-și voința. Apoi națiunea a fost pusă deoparte temporar, în timp ce ușa la chemarea de sus pentru a fi membri cu Cristos a fost deschisă neamurilor. Starea nepregătită a neamurilor de a primi Mesajul lui Dumnezeu este indicată prin faptul că au fost necesare cele optsprezece secole de atunci încoace pentru a completa numărul aleșilor care, după cum se vede, este de numai 144.000 în total, din „orice seminție, de orice limbă, din orice popor și din orice neam”.