INSTRUCȚIUNI PENTRU LUCRĂTORII LUI DUMNEZEU

„Străduiește-te să te prezinți aprobat înaintea lui Dumnezeu, ca un lucrător care n-are de ce să-i fie rușine și care împarte drept Cuvântul adevărului.” 2 Timotei 2:15.

R5511 W. T. 1 august 1914 (pag. 232-233)

Aprobarea lui Dumnezeu trebuie să fie scopul cel mai înalt al fiecăruia care declară că crede în El ca Creator, și în special al acelora care Îl acceptă ca Tatăl lor și care pretind că mențin cu El prețioasa relație de copii. Voia Lui trebuie să fie cea mai înaltă lege a lor și trebuie să fie o parte din plăcerea lor în fiecare zi și în fiecare ceas, după cum este privilegiul lor și să caute să cunoască voia Lui și să o facă. Aceasta implică studiu, considerație — nu o simplă formalitate de citire neatentă, sau o închinare superficială, ci întrebuințarea sârguincioasă a fiecărui mijloc disponibil pentru a învăța care este voia Lui.

Apostolul Pavel îi dă lui Timotei sfatul cuprins în textul nostru și-l îndeamnă să fie „un lucrător care n-are de ce să-i fie rușine și care împarte drept Cuvântul Adevărului”. Și sugestia este că abilitatea de a împărți drept Cuvântul lui Dumnezeu trebuie câștigată prin studierea Cuvântului Său. Adevărul astronomiei ne poate da o oarecare cunoștință; totuși vedem că unii care și-au devotat întreaga viață astronomiei au pierdut din vedere pe Dumnezeu și au devenit atei. Orice studiu poate fi de folos dacă este îndrumat de Cuvântul lui Dumnezeu. Dar acesta trebuie privit, analizat, primit din punctul de vedere al Revelației lui Dumnezeu.

Cuvântul lucrător sugerează ideea de a fi angajat în serviciu. Această poruncă a apostolului se aplică la toți cei care aparțin Bisericii lui Cristos. Noi suntem servitorii lui Dumnezeu. O mare lucrare este în desfășurare; această lucrare este chemarea clasei Bisericii de a ieși din lume. Biserica chemată să iasă este numită Templul lui Dumnezeu, ale cărui „pietre vii” sunt în curs de cizelare și șlefuire și pregătire pentru locurile lor în clădire. Noi suntem lucrătorii. Noi căutăm să ne pregătim pentru prezența lui Dumnezeu, pentru Împărăția lui Dumnezeu. Această pregătire este prima noastră datorie; noi trebuie să ne pregătim pe noi înșine și să-i ajutăm și pe alții să se pregătească.

Adevărata cauză a nereușitei

Modelarea acestor „pietre vii” este dezvoltarea caracterului lor. Fiecare persoană astfel angajată lucrează la propria sa mântuire. Noi suntem lucrătorii lui Dumnezeu prin faptul că facem această lucrare în noi înșine. Dar dacă vrem să avem aprobarea divină, trebuie să avem înțelepciunea divină — care vine „de sus” și pe care o învățăm din Cuvântul lui Dumnezeu. Iacov 3:17.

Se pare că foarte mulți creștini declarați, după ce au investit mult timp pentru cultivarea minții lor — petrecând ani de zile în seminarii — vor găsi în cele din urmă că n-au reușit nici să împlinească idealul Domnului în ei, nici să facă mult bine altora. Acesta pare să fie rezultatul unei nereușite de a împărți drept Cuvântul Adevărului. În Ziua aceea mulți vor zice: Doamne, Doamne, noi ne-am rugat, am învățat pe alții și am făcut multe lucruri minunate în numele Tău! Domnul spune că pe unii dintre aceștia nu-i va recunoaște ca Aleșii Săi. Poate că El are un loc în care-i va folosi pe unii din ei cândva, dar pentru acest loc special El îi dorește pe aceia care sunt nerăbdători să știe și să facă voia Lui, mai degrabă decât să știe cum pot să placă oamenilor, sau cum pot să primească plăți bune sau onoare de la oameni. Cei care sunt nerăbdători să cunoască voința Sa, în mod sigur vor face voia Lui în ei.

Aplicarea greșită a Scripturilor

Expresia „a împărți drept Cuvântul adevărului” presupune că Cuvântul Adevărului poate fi studiat, poate fi mânuit. Vedem multe moduri de mânuire sau de împărțire a Scripturilor. Multe Scripturi care s-au aplicat cu mult timp în urmă sunt citate a fi potrivite acum, și vice versa; și acelea care aparțin viitorului sunt citate ca aplicabile acum, sau în trecut. A nu discerne cum trebuie să fie împărțite corect, predispune în general la eroare.

A împărți drept Cuvântul Adevărului înseamnă deci a face un studiu așa de evlavios al lui încât să ((874)) ne permită să plasăm lucrurile unde le este locul. De exemplu, dacă nu reușim să facem diferența între conceperea Spiritului sfânt, însuflețirea Spiritului sfânt și nașterea noastră din spirit, și le încurcăm pe toate, vom face daună. O parte din înțelepciune nu este numai a căuta să arătăm o varietate de doctrine, ci să căutăm să fie clar ceea ce dăm altora. Apostolul îi arăta lui Timotei că el, ca bătrân al Bisericii lui Cristos, putea prezenta diferite trăsături ale Adevărului în așa mod încât să-i încurce pe ascultători, care apoi n-ar ști ce să creadă. Astfel ei ar fi chiar în starea de a accepta orice învățătură adusă de oricine, în special dacă s-ar întâmpla ca acela să ridiculizeze credința lor.

Aceasta pare să fie starea multora de astăzi. Evident că sunt mulți care slujesc sau încearcă să slujească pe Dumnezeu, care nu dau „hrană la timpul potrivit”, ci care dau adevăruri într-un mod foarte confuz. Noi trebuie deci să fim pregătiți și să căutăm cu atenție să urmăm instrucțiunea apostolului: „Străduiește-te să te prezinți aprobat înaintea lui Dumnezeu”. Nu te gândi atât de mult ce ar putea spune sau gândi oamenii, ci caută mai întâi aprobarea lui Dumnezeu.

Pentru noi este potrivit să căutăm aprobarea celor sfinți, a celor evlavioși; dar aprobarea lui Dumnezeu trebuie să aibă întâietate. Noi trebuie să fim lucrători, nu leneși și trântori, căci aceștia nu vor avea loc în Împărăție. Dumnezeu cheamă acum la serviciu pe cei care sunt dispuși să servească în condiții dezavantajoase. De aceea să ne amintim că trebuie să fim servitori; și că dacă nu găsim serviciul potrivit nu putem avea un loc în această companie pe care o pregătește Dumnezeu. Dacă dorim aprobarea Lui, așa cum este exprimată în Cuvântul Său, trebuie să căutăm ca acele condiții care sunt prezentate acolo să se împlinească în cazul nostru. „Dacă iubește cineva lumea, dragostea Tatălui nu este în el.” Nouă ni se spune: „Nu iubiți lumea, nici lucrurile din lume” (1 Ioan 2:15). Nu trebuie să ne fixăm inimile pe aceste lucruri. Inimile noastre trebuie să fie fixate pe împlinirea voinței Domnului.

Domnul ne dă de înțeles că acei care Îi vor fi credincioși Lui vor avea împotrivirea lumii. „Dacă M-au persecutat pe Mine, și pe voi vă vor persecuta.” De aceea, dacă nu avem nici o împotrivire, ne lipsește această dovadă a acceptării Lui. Noi trebuie să împărțim drept Cuvântul Adevărului și să vedem ca viețile noastre să fie în armonie cu acesta. În același timp trebuie să căutăm să prezentăm Cuvântul lui Dumnezeu altora, pentru ca ei să se poată bucura de aceleași privilegii și binecuvântări.