„ACEASTA ESTE O CINSTE PENTRU TOȚI CREDINCIOȘII SĂI”

„Să salte de bucurie credincioșii Lui îmbrăcați în slavă, să cânte de bucurie în așternutul lor! Laudele lui Dumnezeu să fie în gura lor și sabia cu două tăișuri în mâna lor, ca să facă răzbunare asupra neamurilor și să pedepsească popoarele, ca să lege pe împărații lor cu lanțuri și pe mai-marii lor cu obezi de fier, ca să aducă la îndeplinire asupra lor judecata scrisă.” Psalmul 149:5-9 .

R 5803 W. T. 15 noiembrie 1915 (pag. 346-347)

Suntem întrebați adesea dacă credem că va veni un timp când poporul Domnului, cei evlavioși, fiind încă în trup, vor înțelege pe deplin tot Cuvântul lui Dumnezeu, inclusiv expresiile misterioase din Ezechiel, Zaharia, Apocalipsa etc. Celor care întreabă le amintim de obicei în răspunsul nostru că Sf. Pavel a scris cu o mie opt sute de ani în urmă, „Îmbrăcați toată armătura lui Dumnezeu”, inclusiv „Sabia Spiritului, care este Cuvântul lui Dumnezeu”, și că, prin urmare, trebuie să înțelegem că Sf. Pavel și alți creștini din timpul său aveau „sabia Spiritului”. Noi însă suntem siguri că ei nu înțelegeau anumite părți din Cuvântul lui Dumnezeu care nu-și aveau atunci timpul a fi înțelese; de exemplu, partea din profeția lui Daniel despre care îngerul a spus că trebuia să fie pecetluită până la „timpul sfârșitului” și multe alte profeții care n-au fost dezvăluite atunci. Acest lucru a fost mai mult sau mai puțin adevărat totdeauna de atunci încoace. Profeția se dezvăluie treptat. Acum este cuvenit a fi înțeles mai mult ca niciodată.

Nu trebuie să înțelegem că Biblia nu va avea nici o valoare în Vârsta care intră, ci mai degrabă contrariul. Credem că Biblia va fi folosită atunci, nu atât de mult ca singurul mijloc de comunicare a voinței lui Dumnezeu, ci ca sursă de informații, în felul cum folosim astăzi istoria. Ea va ilumina pe oameni în privința promisiunilor divine și a supravegherii lumii și în privința legilor lui Dumnezeu etc. Nu este nimic ce să indice că orice chestiune pe care o tratează Biblia va fi văzută clar de către Biserică în timp ce suntem de această parte de văl. Apostolul spune că „acum vedem ca într-o oglindă, în chip întunecat”, dar dincolo de văl vom vedea „față în față”. Vom vedea clar, căci atunci vom fi ca Domnul nostru. Acum cunoaștem în parte, dar atunci vom cunoaște întocmai cum noi suntem cunoscuți. 1 Cor. 13:12.

Scriptura care ne spune că Biblia va fi folosită în viitor, ne spune că întreaga lume va fi judecată prin lucrurile scrise în aceste cărți, și ne informează că se vor deschide cărțile (cărțile Vechiului și Noului Testament), implicând că înainte nu fuseseră deschise (Apoc. 20:12). Ele sunt deschise acum în mare măsură pentru poporul Domnului. Credem că a existat „hrană la timp potrivit” pentru Casa Credinței în fiecare timp. În trecut n-a fost necesară atâta cunoștință despre lucrurile spirituale cum este în prezent; ca atare, niciodată n-au fost deschise cărțile atât de larg ca acum. Acum tot planul lui Dumnezeu strălucește foarte clar. Dar nu știm nimic din Scripturi care să arate că aceste cărți vor fi înțelese în fiecare detaliu de către poporul Domnului de această parte de văl, de această parte a schimbării învierii.

LUCRAREA CARE SE DESFĂȘOARĂ ACUM

Vorbind despre timpul prezent, după cum credem noi, profetul David spune, „Să salte de bucurie credincioșii Lui îmbrăcați în slavă, să cânte de bucurie în așternutul lor!” Copiii lui Dumnezeu trebuie să se bucure totdeauna — chiar și în strâmtorare, știind că aceste experiențe lucrează pentru noi la dezvoltarea caracterului și la pregătirea pentru slava Împărăției. Psalmistul prezice că sfinții de acum se odihnesc în așternutul lor, în timp ce cântă laudă lui Dumnezeu. Aceste cuvinte ar putea fi fără sens dacă n-am înțelege din alte Scripturi că așternuturile reprezintă crezurile sau totalitatea ideilor religioase în care crede cineva.

În timp ce unii sunt culcați pe un așternut de crezuri scurt, care-i incomodează și-i încătușează, ale căror acoperitori înguste nu le pot da căldură și confort, adevărații sfinți ai lui Dumnezeu au acum așternuturi de mărime deplină și cuvenită, și o acoperitoare caldă și largă. În această imagine profetică ei sunt arătați în repaus, odihnindu-se în credință, în timp ce alții sunt neliniștiți și incomozi. Dar în timp ce se odihnesc astfel în așternuturile lor bune, reprezentând atitudinea lor mintală și starea inimii, și în timp ce laudă pe Domnul, ei folosesc „sabia cu două tăișuri”. Această sabie din mâna lor este Biblia. Ideea nu este în mod necesar că poporul Domnului are cunoștință absolută despre fiecare aspect al Cuvântului lui Dumnezeu, ci ei au toată cunoștința trebuincioasă pentru folosirea eficientă a Săbiei în acest timp, toată cunoștința destinată sfinților de acum, când se aplică această profeție.

„Laudele lui Dumnezeu să fie în gura lor”, îndeamnă psalmistul. Credem că acest lucru devine tot mai adevărat. Acum sfinții pot lăuda pe Dumnezeu în mai mare cunoștință de cauză și mai deplin decât oricând înainte. Noi putem vedea mai bine caracterul Domnului nostru fiindcă mare parte din ignoranță, prejudecată, lucruri tainice și întuneric au trecut. Cuvântul lui Dumnezeu strălucește cu putere mai mare ca oricând. Nu putem vedea că fr. John Calvin a avut mult din laudele lui Dumnezeu în gura sa; căci, desigur, nu este o laudă a spune că Dumnezeul nostru ar trimite mii de milioane de oameni într-o eternitate de tortură. Nici despre oamenii de astăzi care învață această doctrină oribilă nu se poate spune că au laudele lui Dumnezeu în gura lor.

Numele lui Dumnezeu este hulit, iar caracterul Său glorios este trădat și denaturat în fiecare zi. Lumii i se spune că Dumnezeu are un plan diavolesc — că El a făcut un iad în care să tortureze o parte foarte mare a omenirii; că deja El a pus pe diavoli acolo să-i tortureze și că aceasta va continua așa toată eternitatea. În asemenea crezuri și învățături nu sunt laude. Dar poporul Domnului care stă aproape de Cuvântul Său este ((373)) acum în stare să spună mai departe minunata istorie a Iubirii, Înțelepciunii, Dreptății și Puterii lui Dumnezeu, ca niciodată înainte. Iar Adevărul desigur că îndeplinește o lucrare în legarea și încătușarea erorii. Credem că acum se împlinesc cuvintele din acest text ale psalmistului. Noi ne angajăm deja, cel puțin într-o anumită măsură, în această mare lucrare descrisă aici.