„ ALTĂ VOCE DIN CER”

„ Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiți părtași la păcatele ei și să nu primiți din pedepsele ei!” Apoc. 18:4 .

R 5092 W. T. 1 septembrie 1912 (pag. 277-278)

Revelația Domnului nostru dată sf. Ioan este o Carte de semne, în care lucrurile declarate sunt simboluri ale lucrurilor la care se referă. Spre a ilustra: În această carte este folosită o femeie pentru a reprezenta o biserică — o femeie curată, o biserică curată, o femeie falsă, o Biserică apostată. În Apocalipsa 17:1-6 este dată o ilustrație a unei femei false, neloiale angajamentului ei, și de aceea nemaifiind vrednică să fie Mireasa lui Mesia. Această femeie necredincioasă este însemnată cu numele de „Babilon”. Citim că ea stătea pe o fiară, o declarație simbolică a controlului ei în privința puterii Romei.

Această femeie ținea în mâna ei un potir de aur plin de spurcăciuni și astfel ea este reprezentată simbolic ca îmbătând națiunile cu vinul doctrinei false. Potirul sugerează că biserica necredincioasă, simbolizată prin această femeie, a fost odată receptaculul Adevărului divin — „Babilonul era în mâna Domnului un potir de aur” (Ier. 51:7). În Apocalipsa 17:5 ea este numită „Mama Prostituatelor” — un termen care sugerează o biserică mamă și biserici fiice, despre care se spune că seamănă foarte mult cu mama. După cum mama a fost numită „Babilon”, fiicele — asemenea mamei lor — poartă de asemenea numele familiei.

BABILONUL — MAMA ȘI FIICELE

Peste tot în jurul nostru vedem împlinirea profeției. Vedem că sistemele fiice au ieșit din sistemul mamă; că toate s-au dezvoltat din ea. În Pittsburgh, cu câțiva ani în urmă, un foarte proeminent slujitor prezbiterian a spus: „Tresăriți cât vreți, dar trebuie să admiteți că aceasta îBiserica Catolicăș este biserica mamă. Ea are o istorie neîntreruptă care se întinde înapoi până în timpurile apostolilor. Pentru fiecare fragment de adevăr religios pe care îl prețuim îi suntem recunoscători ei ca depozitar. Dacă ea nu are nici o pretenție de a fi Biserica adevărată, atunci noi suntem nelegitimi, și nu fii”.

O examinare obiectivă a denominațiilor arată că ele sunt mai mult sau mai puțin în aromonie cu sistemul mamă. Apocalipsa 18 trasează istoria bisericii apostate și prezice că Babilonul va cădea — atât sistemul papal cât și cel protestant. Dar Domnul are o biserică adevărată, căreia îi spune: „Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu!” Cu alte cuvinte, sfinții lui Dumnezeu sunt împrăștiați prin toate denominațiile. Dar acum, la sfârșitul veacului, Dumnezeu trimite Mesajul ca poporul Său să nu mai rămână în denominații; căci vine timpul când soarta Babilonului se va împlini și el va cădea. Is. 13:1-22.

PROFEȚIA — O ILUSTRAȚIE PRECISĂ

A ISTORIEI

Când examinăm Scripturile cu scopul de a înțelege profeția, aflăm că în timpul Veacului Iudeu Dumnezeu a făcut diferite tipuri și ilustrații. Evreii înșiși au fost tipuri. Scripturile arată de asemenea că există două Israeluri, din care unul va fi ca „stelele cerului”, iar celălalt ca „nisipul de pe țărmul mării” (Gen. 22:17; Is. 8:14; 1 Cor. 10:18; Gal. 6:16). Israelul natural a fost folosit de Dumnezeu pentru a face tipuri ale lucrurilor spirituale — „lucrurile mai bune”. Anii lor de Jubileu au fost tipuri ale antitipicului Jubileu al timpurilor mai bune; preoțimea lor levitică a fost un tip al Preoțimii în glorie etc.

În timpul marii captivități babiloniene evreii au fost obligați să trăiască în Babilon, să fie parte din el, să-l susțină, deși robia lor n-a fost severă. Tot așa astăzi, poporului lui Dumnezeu i se cere să stea în Babilonul Mistic, să fie parte integrantă din Babilon, să susțină unele din instituțiile și denominațiile lui. De aceea fuga din Babilon devine o chestiune dificilă. Dar găsim în Scripturi ilustrații grăitoare în privința a ceea ce vine asupra Babilonului Mistic, și cei care vor să scape trebuie să fugă. După cum Cirus ca un tip al lui Cristos a înfrânt Babilonul, tot așa, ca parte a lucrării celei de-a doua Veniri, va fi înfrângerea Babilonului antitipic. Ier. 51:6; Apoc. 18:21.

BABILONUL — SIMBOLUL CONFUZIEI

La origine „Babilon” a însemnat „Poarta lui Dumnezeu”, Dar ulterior cuvântul a ajuns să aibă sensul de confuzie, amestec; și în acest sens este folosit în Apocalipsa. Babilonul este un simbol al confuziei. Poporul lui Dumnezeu din Babilon este dezonorat; este constrâns. Acum prin profeție auzim porunca: „Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu!” Această chemare se aplică nu numai la cei din Babilonul cel Mare, ci și la cei din alte denominații — mamă și fiice. „Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiți părtași la păcatele ei și să nu primiți din pedepsele ei!” (Apoc. 18:4). Nu fiți din aceia care nu sunt în stare să vadă erorile Babilonului și care, în consecință, nu sunt dintre cei chemați.

Obiectivul chemării să iasă nu este ca oamenii numai să se retragă dintr-o biserică nominală; dar oricând vreun creștin adevărat ajunge să vadă eroarea în care a fost ținut și pe care Babilonul a învățat-o, acesta va vedea că se va pune într-o lumină falsă nu numai pe el însuși și denominația de care aparține, ci și pe Tatăl Ceresc și Cuvântul lui Dumnezeu, dacă rămâne legat de ceea ce vede că este eroare. Când își dă seama de poziția sa, vocea Domnului prin Cuvântul Său îi spune că trebuie să ia poziție pentru adevăr și dreptate.

Nimeni nu este chemat din Babilon până când nu-i vede adevărata stare. Așadar, să nu forțați niciodată pe nimeni să iasă din Babilon; căci dacă au „urechi de auzit”, glasul lui Dumnezeu le spune clar să facă acest pas și le dă motiv pentru ce să procedeze astfel. Această Carte a Apocalipsei ne arată prin simboluri că peste Babilon vine necaz cumplit. Biserica nominală pretinde că Împărăția lui Cristos a fost stabilită cu sute de ani în urmă. În consecință, ei nu-L așteaptă pe Cristos să vină să-Și stabilească Împărăția, pentru că ei cred că Și-a stabilit Împărăția la prima venire.

„ADUNAȚI-MI PE CREDINCIOȘII MEI”

Expresia „Ieșiți din mijlocul ei”, înseamnă că poporul Domnului trebuie să se separe de toate lucrurile care sunt contrare Cuvântului divin. Noi trebuie să ieșim din erorile și sistemele erorii care sunt contrare Cuvântului lui Dumnezeu. Dar nu trebuie să organizăm altă denominație, căci chemarea inițială a fost la poziția de membri în Corpul lui Cristos.

„Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu” este o chemare de a ne asocia cu Cristos, cu Mesia. Această chemare este făcută de Domnul prin profet când spune: „Adunați-Mi pe credincioșii Mei care au făcut legământ cu Mine prin jertfă!” (Psa. 50:5). Ei trebuiau adunați, nu la sistemul roman sau la alte sisteme, ci la Domnul, să devină una cu El. De aceea nu puteau fi adunați la toate aceste diferite denominații, nici la vreuna din ele. Cei care aud chemarea trebuie să iasă din Babilon și să-și ia poziția cu Domnul. Ei nu mai sunt reprezentanți greșiți ai lui Dumnezeu și ai lor înșiși.

Cei care văd aceste lucruri și au suficient curaj vor ieși. Cei care văd aceste lucruri și le lipsește curajul să iasă sunt mai răspunzători decât majoritatea oamenilor care sunt în Babilon, dar care nu văd. Dacă cei care văd nu au suficient curaj să asculte de Domnul, în mod sigur vor primi din pedepsele lui rămânând în el, și probabil vor avea o parte mare din pedepsele zilei de răzbunare.

MULȚI DEVIN NERELIGIOȘI

Mulți oameni care au fost identificați cu diferite denominații nu vin la adevăr, ci devin nereligioși. Ei nu sunt în niciun caz oameni răi; și sunt convinși că a fost o mare eroare legată de creștinism. Ei resping mult din ceea ce face și spune Babilonul. Babilonul pretinde că el a civilizat lumea; dar uită că civilizația a existat înainte de a începe creștinismul. El uită că evreii sunt la fel de civilizați ca și creștinii; și că mahomedanii sunt mai temperați decât mulți așa-ziși creștini. În nici un caz nu vrem să spunem ceva împotriva binelui pe care oamenii l-au primit de la el. Dacă ei mai primesc încă o binecuvântare, vor afla probabil că în timp ce binecuvântarea pe care au avut-o anterior a fost mai bună decât un mesaj de la păgânătate, totuși ceea ce este mai bun în Babilon este cu mult inferior adevărului și luminii.

Preaiubiților, nouă ne este permis să ne bucurăm de lucruri minunate! Prin harul lui Dumnezeu suntem privilegiați să vedem însemnătatea lucrurilor care odată au fost tainice, nu numai pentru noi, ci și pentru părinții noștri. În timp ce unii din Babilon merg în necredință, unii din afara Babilonului devin mai puternici spiritual, intrând prin speranță „dincolo de perdeaua dinăuntru”. Dacă Cristos este Înaintemergătorul nostru, noi vom intra acolo cu El. Aceasta va însemna să devenim parte din Mesia, devenind Mireasa lui Mesia, așa cum este reprezentată simbolic. Biserica adevărată va fi asociată cu Cristos în împărăția Lui. Atunci vor veni binecuvântările promise pentru „toate familiile pământului”.

În timp ce vedem consecvența planului divin al Veacurilor, inimile noastre sunt pline de recunoștință față de Dumnezeu. Vedem că noua dispensație va fi introdusă cu un „timp de necaz cum n-a mai fost”; și că acest Timp de necaz este găsit, între alte moduri, prin acea profeție care spune că „Mulți vor alerga încoace și încolo și cunoștința va crește”; că va fi un timp de necaz; și că „cei înțelepți vor înțelege”. Din ce sursă își primesc cei înțelepți instruirea? Ei vor înțelege potrivit înțelepciunii de sus — în umilință acceptând Cuvântul divin și fiind binecuvântați dacă fac astfel. Dan. 12:4, 10.