MANA 14 IANUARIE

Eu, deci, alerg, dar nu așa ca și cum n-aș ști încotro. Mă lupt, dar nu ca unul care lovește în vânt. — 1 Cor. 9:26

Se va dovedi un mare ajutor în slăbiciunile naturii căzute a face în cunoștință de cauză o deplină consacrare a voinței — o deplină predare a toată puterea și a tot talentul minții și trupului. Cine în acest fel își înțelege consacrarea și înrolarea în armata Domnului, acela știe că nu i-a mai rămas nimic ce ar mai putea da Domnului și astfel, de orice împotrivire a voinței ar da, o poate învinge numaidecât, zicându-și: „cât despre mine, eu și casa mea vom sluji lui Iehova”. Deci, cât de important este ca fiecare soldat să țină seama de faptul că înrolarea lui ține până la moarte și că nu-i este permis, nici prin minte să-i treacă, să se retragă din luptă și să înceteze, măcar un ceas, să lupte lupta bună a credinței. — Z. '03-421