Pagina 28

SCARA DIN VISUL LUI IACOV

Orice ar spune scriitorii neinspirați spre a-l condamna pe Iacov, scriitorii inspirați ai Bibliei nu spun nimic condamnabil despre el, ci spun multe spre lauda lui. Credința lui a fost în mod special lăudată.
Iacov a fost moștenitorul recunoscut al marelui Legământ făcut de Dumnezeu cu bunicul său, Avraam. Făgăduința a fost atât de importantă și credința în ea atât de necesară, încât Dumnezeu a întărit-o mai târziu prin jurământul Său. Înțelepciunea divină arătase mai dinainte că binecuvântarea nu va veni prin Ismael, ci prin Isaac. Gen. 21:12.
Sf. Pavel spune că decizia divină fusese luată înainte ca Iacov sau Esau să facă ceva legat de alegere. Dumnezeu preorânduise ca binecuvântarea să vină prin Avraam, Isaac, Iacov și familia lui Iacov, fiii lui Israel. Rom. 9:11, 12.
Esau iubea plăcerile și sportul. Iacov, fratele lui geamăn, născut cu o clipă mai târziu, iubea Făgăduința Avraamică și socotea toate bunurile pământești fără valoare în comparație cu obținerea acelui premiu. Într-o zi amândoi erau flămânzi; Iacov își pregătise o mâncare, dar în loc să-i dea fratelui său jumătate, el i-a oferit-o toată în schimbul moștenirii făgăduinței făcute lui Avraam. Esau a acceptat bucuros, apreciind că mâncarea era mai prețioasă decât o făgăduință care părea că nu se va împlini niciodată. Gen. 25:31-34.
Mama lui Iacov, cunoscând lipsa de caracter a lui Esau, a tras concluzia că Iacov, cumpărându-și dreptul de întâi-născut, s-ar putea da drept Esau și ar putea obține binecuvântarea. Ea știa că aceasta însemna pentru el pierderea casei și primejduirea vieții. Fugind de acasă, Iacov s-a culcat noaptea lângă drum și a visat o scară care pornea de la piatra sa de căpătâi și ajungea până la cer, iar îngerii urcau și coborau pe ea. Visul reprezenta împlinirea Legământului Avraamic, care-l interesa mult pe Iacov, restabilirea păcii și legăturii între Cer și Pământ.