HRANĂ SIMPLĂ PENTRU O MINTE CURATĂ

Daniel 1:1-21

> Prizonierii evrei — Curtea babiloniană — Delicatesele regelui — Daniel și tovarășii lui — Loialitatea față de principiu și avantajele ei — Principiile sunt eterne — Stăpânirea de sine aduce binecuvântare.

„Vegheați, fiți treji în credință, fiți oameni, întăriți-vă!” 1 Cor. 16:13.

R 5795 W. T. 1 noiembrie 1915 (pag. 330-331)

Studiul de astăzi este ales în mod special pentru Duminica Mondială a Cumpătării. Ce bucuroși suntem că cumpătarea face un așa mare progres în toată lumea! Nu vom contrazice pretenția unora că ei sunt destul de tari ca să folosescă băuturile amețitoare cu înțelepciune, fără daună și folositor pentru ei. Acest lucru poate fi adevărat pentru unii, dar toți vor fi de acord că aceștia sunt în minoritate — că marea majoritate a oamenilor n-au suficientă stăpânire de sine ca să urmeze o astfel de cale. Pentru majoritatea, calea sigură este fără îndoială să decidă, o dată pentru totdeauna, că nu vor folosi niciodată băuturi amețitoare, decât dacă sunt prescrise medical ca o necesitate absolută.

Când ne gândim la grijile vieții, la nelegiuirile, necazurile și întristările inimii legate direct de alcool, pare uimitor că aceia mai înțelepți și mai echilibrați dintre oameni nu sunt dispuși să-și reducă libertățile în interesul semenilor lor în general. Sentimentul cumpătării — al abstinenței — crește pretutindeni, națiunea noastră fiind în frunte. Nu trebuie să ne înșelăm însă și să gândim că lumea s-a depărtat de la alcool. Fără îndoială că nici un rezultat radical, permanent, nu se va obține până când Împărăția lui Mesia va prelua controlul deplin al afacerilor lumii. Putem fi siguri că după aceea nu se va permite nici un rău și nici o daună în Împărăția sfântă a lui Dumnezeu. Isa. 11:9.

Vestea bună că rușii au abolit consumul de vodcă în armata lor și în toată națiunea a fost contrabalansată de vestea mai târzie că oamenii, renunțând la băutura lor obișnuită — vodca — au întreprins distilarea privată și predomină tot așa mare lipsă de cumpătare ca întotdeauna. Raportul că folosirea băuturilor spirtoase a fost abolită în armatele Angliei și Franței și că în țările lor natale spiritul cumpătării crește, este negat de vestea ((385)) îngrozitoare că în toate armatele s-a găsit necesar ca soldații să fie stimulați cu băuturi alcoolice chiar înainte de a li se ordona oamenilor să pornească la unul din acele teribile atacuri împotriva vrăjmașilor din tranșei, în care uneori jumătate, alteori toți atacanții sunt răniți sau uciși. Încordarea nervoasă legată de asemenea atacuri pare să ceară ca oamenii sensibili să facă ceva ca să-și amorțească simțurile pentru a participa de bună voie.

Ce lucru groaznic este acest război! Ce șocant este că oamenii sunt pe jumătate drogați înainte de a li se comanda să meargă la moarte! Vai! Ce absurd este să se pretindă că împărățiile în război sunt împărățiile lui Cristos și că lumea în general este creștinătate — Împărăția lui Cristos! Ce bucuroși suntem știind acum că Împărăția iubitului Fiu al lui Dumnezeu este foarte diferită de aceste împărății, și este pe punctul de a fi inaugurată! Și cât de necesară pare declarația Bibliei că în același timp cu stabilirea Împărăției lui Dumnezeu sub ceruri este și marele Timp de Necaz, care deja începe și despre care Biblia arată că se va sfârși cu anarhie și cu nimicirea completă a ordinii sociale prezente! Mulțumim lui Dumnezeu că o ordine nouă îi va lua locul în grabă — simbolic numită cer nou și pământ nou, în care va locui dreptatea și în care războaiele vor înceta până la marginile Pământului! Ps. 46:2; 2 Petru 3:13.

HRANĂ SIMPLĂ — NU DELICATESELE ÎMPĂRATULUI

Cei înclinați să considere pe oamenii de acum trei mii de ani doar ca oameni-maimuțe pot lua învățătură din studiul de astăzi. Nu numai că arată marea inteligență a unora dintre tinerii luați prizonieri din Israel în Babilon, dar arată și lărgimea înțelepciunii împăratului Babilonului. Faptul că împăratul Nebucadnețar a ales tineri dintre prizonieri pentru a fi special pregătiți în școlile babiloniene ca sfătuitori ai regelui și înțelepți, arată o lărgime a gândirii care este egalată de către foarte puțini dintre monarhii de astăzi. Ar accepta regele George al Marii Britanii niște prizonieri tineri germani și ar face pregătiri speciale pentru ei ca sfătuitori? Sau ar accepta Kaizerul niște tineri britanici și ar face pregătiri pentru ei? Sau ar arăta oricare dintre neamurile din lumea de astăzi astfel de lărgime a minții ca Nebucadnețar acum 2500 de ani?

Nu numai că s-a făcut aceasta, dar tinerii prizonieri evrei dovedindu-și calitățile li s-a dat posibilitatea să-și folosească talentele în beneficiul poporului care i-a adoptat. Daniel a devenit prim-ministru în Babilon, iar alți prizonieri evrei au ajuns la rangul de președinți ai diferitelor diviziuni ale imperiului babilonian. Desigur că aceasta arată nu numai că unii evrei aveau merit de grad superior, dar și că exista capacitatea de a aprecia acest merit și o absență a îngustimii și a geloziei care să împiedice interesele cele mai bune ale imperiului.

Studiul de astăzi ne prezintă timpul când patru dintre acești prizonieri evrei fuseseră selecționați și puși în școala specială a lui Nebucadnețar. Această prevedere includea nu numai pregătirea lor, ci și grija pentru binele lor fizic. Ei primeau o parte din hrana împăratului; adică, se împărtășeau din hrana pregătită pentru familia împărătească și care se presupunea a fi necesară pentru dezvoltarea celei mai înalte inteligențe și capacități.

Daniel și trei tovarăși de-ai săi au făcut față situației cu înțelepciune. Sub binecuvântarea Domnului, blândețea, amabilitatea și noblețea generală de caracter a lui Daniel, venite din cunoașterea adevăratului Dumnezeu, din educația credincioasă a unor părinți evlavioși și din cunoașterea Legii și făgăduințelor divine, l-au recomandat imediat favorii iubitoare a famenului-șef. Astfel s-a pregătit calea spre considerarea favorabilă a subiectului că acești patru tineri evrei ar prefera să mănânce hrană simplă mai degrabă decât delicatesele și vinurile aduse de la masa împăratului.

Prințul famenilor a ezitat să le satisfacă cererea, crezând că înfățișarea evreilor va arăta nefavorabil, iar aceasta se va răsfrange asupra lui și se vor face cercetări, atrăgând asupra lui neplăcerea împăratului și poate pedeapsa. Ca răspuns la aceasta, Daniel și tovarășii lui au cerut ca lucrul acesta să fie încercat timp de zece zile; și dacă după acest timp ei vor părea că slăbesc sau vor fi altfel inferiori celorlalți, cererea de schimbare a dietei să le fie retrasă; altfel să li se permită să continue cu hrană simplă.

Cererea lor a fost să li se permită să mănânce zarzavaturi. Aceasta, strict vorbind, pare să însemne hrană compusă din leguminoase, cum ar fi fasole, mazăre etc. Dar presupunem că aici cuvântul este folosit în sensul de verdețuri. Lumea ajunge să recunoască faptul că astfel de alimente leguminoase ca, mazărea și fasolea, conțin elemente nutritive care în general se găsesc în carne; și tot mai mult se renunță sau se limitează carnea, fiind înlocuită cu făinoase și leguminoase, și în multe cazuri se pare cu avantaj în zilele noastre. Însă nu trebuie să gândim că Biblia interzice hrana compusă din carne. Creștinii sunt lăsați să-și exercite judecata și experiența în privința a ce fel de hrană le va hrăni mai bine corpul și-i va face mai folositori în serviciul Domnului. Că hrana din carne nu trebuie să fie disprețuită și considerată păcat este dovedit din abundență prin faptul că Domnul nostru și apostolii au mâncat carne — miel, pește etc.

LOIALITATEA FAȚĂ DE DUMNEZEU ȘI FAȚĂ DE PRINCIPIU

Există un motiv special pentru care Daniel și tovarășii săi au dorit să fie scutiți de a mânca hrană de la masa împăratului. Pe timpul acela era obiceiul de a se jertfi carne idolilor, înainte de a mânca din ea — ca și cum doreau să fie binecuvântată în mod special. Deși astfel de binecuvântare nu făcea în realitate nici un rău cărnii — căci un idol nu este nimic și nu poate nici binecuvânta nici blestema carnea — totuși, a mânca astfel de carne ar implica pentru oameni, mai mult sau mai puțin, că tinerii primeau binecuvântări de la zeii păgâni și orice înțelepciune sau eficiență pe care o aveau era obținută astfel. Fără îndoială această idee a avut mult de-a face cu cererea de a se schimba hrana.

Pe lângă aceasta, deși Scripturile nu interzic folosirea băuturilor alcoolice, ele arată binecuvântări deosebite asupra celor care se abțin, precum și asupra famenilor. Se pare că Daniel și tovarășii săi erau deplin consacrați ((386)) Domnului și faptul că erau departe de casă, într-o țară păgână, în loc să le slăbească interesul religios, pare să-l fi adâncit. Ei și-au dat seama mai mult ca oricând de nevoia unui Dumnezeu adevărat și au dorit să fie servii lui adevărați.

Cât de mult a binecuvântat Domnul pe acești tineri evrei în hotărârea lor de a trăi o viață dreaptă, curată, în mijlocul păgânilor, este parte din această lecție. La sfârșitul celor zece zile de probă cei patru evrei au fost găsiți avantajați prin diferența de dietă; iar relatarea este că în cele din urmă, când împăratul a început să se intereseze de ei, i-a găsit de zece ori mai înțelepți decât magicienii și astrologii din împărăția sa. Înțelepciunea lui Nebucadnețar s-a manifestat prin înălțarea acestor tineri la poziții înalte în împărăția lui. Au fost bine răsplătiți tinerii evrei pentru toate negările de sine și pentru loialitatea față de Dumnezeu și față de principiu.

Noi credem că există o operare generală a Legii divine în sensul că oricine caută să trăiască conștiincios, curat, pur, onest, va avea compensații în inima sa, în viața sa, fie că ajunge la poziții de onoare printre oameni, fie nu. Condiția ideală desigur este aceea a creștinului adevărat, care este nu doar un membru al Bisericii — nu doar unul care merge la serviciile Bisericii — ci unul a cărui viață a fost predată Domnului. Pentru unul ca acesta, după cum explică apostolul, „cele vechi au trecut, toate s-au făcut noi”. 2 Cor. 5:17.

Aceștia merg la Biblie pentru a afla voința Domnului cu privire la ei, iar apoi după toate puterile lor vor trăi în armonie cu acea voință. Aceasta îi va conduce în legătură cu ce să mănânce, ce să bea, unde să meargă, ce să facă, ce să citească, ce tovărășii să cultive și chiar în legătură cu gândurile lor. La această clasă totul este supus voinței divine. Dintre toți oamenii din lume aceștia au cel mai bun temei de fericire și pace, având promisiunea nu numai a vieții de acum, dar și a gloriei, onoarei și nemuririi în viața viitoare ca membri ai Bisericii glorificate, părtași la marea lucrare de binecuvântare a omenirii în timpul miei de ani de împărăție a lui Mesia.

OPINIA UNUI GUVERNATOR DESPRE ABSTINENȚĂ

„Nu este nici o îndoială că mulți oameni respectabili își permit băuturi amețitoare; sau acestea sunt asociate, în unele scrieri literare și în unele societăți, cu tovărășia bună și cu veselia; sau că unele persoane le pot folosi moderat fără o daună imediată, aparentă. Dar, aveți cuvântul meu, riscul folosirii lor este grozav; că poate fi tot așa de bună veselie și tovărășie și fără ele; și nimenea nu-l va considera inferior pe un tânăr fiindcă nu le va folosi; dar că, dimpotrivă, orice om de afaceri sau orice profesionist, oricare ar fi obiceiurile sale, va evita instinctiv angajarea unui tânăr care este contaminat cu alcoolul.

Orice medic condamnă acum folosirea alcoolului ca băutură. Orice patron consideră că folosirea lui este un punct împotriva unui angajat. Dacă vreți un cap limpede, dacă vreți o inimă sănătoasă, dacă vreți o conștiință curată, dacă vreți un corp sănătos, dacă vreți bani în buzunar și cont pe numele vostru, puneți piciorul în prag și spuneți că vă veți abține de la folosirea băuturilor amețitoare, și țineți angajamentul cu credință. Există ceva mai urât decât un om care este sub influența lor? Fiți curați și sănătoși. Păstrați-vă mintea clară, capul treaz, respectul de sine ferm, și veți avea o viață care merită să fie trăită. Aceasta nu este numai o chestiune de vorbire și simțire bună. Dacă nimic altceva nu vă va convinge, experiența vă va convinge; dar acea experiență va veni prea târziu ca să vă fie de vreun folos. Poate gândiți că aveți suficient autocontrol ca să aveți grijă de voi înșivă. Dar șansele sunt ca autocontrolul vostru să nu fie mai mult decât un carton în fața unei arme Gatling dacă vă jucați cu ispita și o dată începeți să vă permiteți băuturi amețitoare.”

CUM A SFĂTUIT RUSSELL SAGE

La o întâlnire de la clubul unei universități unul dintre membri le-a spus tovarășilor următoarea istorie:

„Primii mei ani în New York n-au fost reușiți. Am venit din partea de sus a Statului, hotărât să mă descurc; dar cumva, după o scurtă experiență cu viața de oraș, m-am descurajat și am devenit neglijent. Nu se puteau obține decât poziții de funcționar, și să-mi fac loc până în vârf printr-o armată de funcționari tineri, cu toții ca mine de eficienți, părea ceva fără nici o speranță. La douăzeci și cinci de ani câștigam numai cu patru dolari pe săptămână mai mult decât când am început; și n-aveam nici un cent în cont la bancă.

Într-o zi, speriat și disperat în legătură cu viitorul meu, l-am vizitat pe Russell Sage. Sage venise din partea de țară de unde eram eu și-l cunoscuse bine pe tata. Mi-a ascultat povestea cu interes. „Bei?”, a zis el.

„Da, domnule, moderat”, am zis eu; „dar numai foarte moderat”.

„Ei bine, nu mai bea un an de zile. Apoi vino iar la mine”, a zis domnul Sage.

N-am mai băut un an, iar la sfârșit i-am făcut iarăși o vizită milionarului. Și-a amintit totul despre mine. A mai vorbit puțin. Apoi a zis, „Joci jocuri de noroc?”

„Da”, am zis eu; „uneori joc”.

„Ei bine, renunță pentru un an și apoi vino la mine.”

Așa că am pus capăt jocurilor de noroc și anul a trecut, și pentru a treia oară m-am înfățișat în biroul domnului Sage. „Fumezi?” a zis el, după ce am avut a treia discuție despre afacerile mele.

„Da, domnule”, am zis.

„Nu mai fuma”, a zis el. „Vino iarăși după un an de când te-ai lăsta de fumat”.

Vorbitorul a râs. Unul dintre ascultători a zis nerăbdător, „Ei bine, când ai mers iarăși ce s-a întâmplat?”

„N-am mai mers”, a fost răspunsul, ochii vorbitorului clipind cu umor. „Fiindcă dacă mergeam, domnul Sage mi-ar fi spus doar că acum, deoarece renunțasem la băut, la fumat și la jocul de cărți trebuia să fi economisit destui bani ca să pornesc în afaceri. Este adevărat; economisisem destui bani să pornesc în afaceri. Omul acela ascuțit la minte, înțelept, m-a pus, aproape fără să știu, pe calea succesului.”