ÎNCOLO, FRAȚILOR, GÂNDIȚI-VĂ!

> Puterea minții, a voinței — Cum gândește omul, așa este el — Puterea gândurilor rele — Puterea gândurilor bune — Gândiți-vă la cele curate — Nu la lucruri pământești — La lucrurile adevărate — La lucrurile de valoare — La lucrurile vrednice de laudă — Fiecare este responsabil să se îngrijească de propria minte.

„Încolo, fraților, tot ce este adevărat, tot ce este vrednic de cinste, tot ce este drept, tot ce este curat, tot ce este vrednic de iubit, tot ce este vrednic de primit, orice virtute și orice laudă, la acestea să vă gândiți.” Fil. 4:8.

W. T. 1 iunie 1916 (pag. 168-169)

Comparativ puțini, chiar și dintre oamenii de știință și cei educați, par să aprecieze marea putere a minții și influența ei puternică asupra tuturor afacerilor vieții noastre. Puține mame își dau seama că până și gândurile lor au de-a face cu formarea copiilor lor care încă nu s-au născut — formându-le dispoziții folositoare sau dăunătoare. Puțini tați își dau seama de aceasta, sau caută să coopereze cu soțiile lor în nașterea de copii nobili — cultivând în mintea soțiilor lor în perioada sarcinii gânduri nobile, ambiții înălțătoare, idealuri înalte, lucruri legate de frumusețe, grație, artă, puritate, reverență, spiritualitate. Dacă oamenii ar ajunge să cunoască puterea minții mamei asupra copiilor lor, atât pentru bine cât și pentru rău, fără îndoială s-ar produce o schimbare radicală în multe cămine; pentru că avem convingerea că majoritatea oamenilor ar face bine mai degrabă decât rău și că una din dificultățile lor de căpetenie este ignoranța.

Dar în timp ce ne interesează omenirea în general, noi nu trebuie să uităm niciodată că Biblia se adresează copiilor lui Dumnezeu, care au intrat în legământ special cu El prin Domnul Isus Cristos și care au devenit Creații Noi prin puterea de concepere a Spiritului Sfânt. Lumea va fi învățată și dezvoltată în timpul Mileniului. Dar acum, în viața prezentă, singura posibilitate de dezvoltare este pentru cei care au primit conceperea Spiritului Sfânt, și a căror unică și mare speranță este o desăvârșire pe plan spiritual la Învierea celor Drepți. De aceea, oricât de mare interes ar simți creștinul pentru lume, datoria lui este să urmeze exemplul Domnului și să aibă interes în special pentru tovarășii săi, frații săi în Cristos.

PUTEREA GÂNDULUI

Îndemnul Apostolului poate fi luat de către fiecare creștin ca un îndemn personal, și de asemenea ca un îndemn general pentru întreaga Biserică — pentru ca ei să caute să se zidească unul pe altul în cea mai sfântă credință și în legătură cu cele indicate în textul nostru de bază.

Fiecare are responsabilitatea să se îngrijească de propria minte. Devenind creștini, noi ne-am predat Domnului voința, învoindu-ne că de atunci încolo nu vom urma cerințele voinței noastre; dar că, ignorându-le pe acestea, noi vom urma conducerea voinței Domnului. Aceasta este condiția prin care ne-a primit Domnul în familia Sa; și orice nereușită de a urma aceste condiții este contrară legământului nostru. Domnul, prin Cuvântul Său, ne dă instrucțiunile necesare referitoare la ce este voința Sa; și aceste mesaje, primite în inimi bune și oneste, produc roade de ascultare, și acest lucru conduce la dezvoltarea roadelor spiritului.

„Cum gândește omul în inima lui, așa este el.” Mulți creștini au învățat să-și stăpânească acțiunile, să se rețină de la conflicte carnale. Mulți au învățat să-și controleze limba într-o măsură, amintindu-și că aceeași limbă cu care lăudăm pe Dumnezeu ar putea fi folosită în vătămarea semenilor, după cum arată Apostolul Iacov 3:1-10. Dar reținerea conduitei, a cuvântului este dificilă dacă mintea, voința nu este adusă în linie cu voința lui Dumnezeu. De aceea Dumnezeu ne arată motivul pentru ceea ce ne cere, și ne pune în față făgăduințe nespus de mari și scumpe. Acestea sunt cu intenția să lucreze în noi — să lucreze în mintea noastră, și să producă în cuvintele și faptele noastre buna plăcere a Domnului, voința Domnului.

ÎNTREBĂRI PENTRU EXAMINARE DE SINE

În textul nostru de bază Apostolul ne arată calea potrivită pe care s-o urmăm pentru a avea control asupra noastră, asupra gândurilor, cuvintelor și conduitei noastre. Fiecare gând trebuie examinat; fiindcă, dacă se admite un gând rău, egoist, josnic, depravat, acesta va încolți și va produce o mare murdărire, ceea ce ne va afecta cuvintele și conduita, și va avea efect și asupra altora. Noi putem învăța să facem repede o examinare, tocmai în legătură cu punctele cuprinzătoare pe care Apostolul le prezintă în această lecție. Ceea ce la început cere un timp considerabil pentru a lua o hotărâre, după un timp va fi hotărât aproape imediat:

1) Este gândul care cere a fi luat în considerare în mintea noastră unul vrednic de cinste? Dacă da, atunci poate fi admis și menținut. Dacă nu, atunci trebuie să fie imediat respins și izgonit din minte ca o influență rea.

2) Este gândul sugerat unul curat — nu senzual, nu egoist? Dacă da, dacă trece această examinare, poate trece pentru a fi luat mai departe în considerare. Dacă prin aceasta el nu reușește să-și dovedească puritatea, trebuie imediat respins ca fiind posibil de a face mult rău — ca și cum la intrarea casei noastre ar fi lucruri infectate cu o molimă.

3) Este gândul vrednic de iubit? Aparține de lucrurile care pot fi iubite? Stârnește el influențe bune, sau se ((190)) identifică el mai mult sau mai puțin cu ura, resentimentele, mânia, răutatea? Dacă este demn de a fi iubit, poate trece. Dacă nu, el trebuie să fie imediat scos afară, să nu i se permită să meargă mai departe ca să ne facă rău nouă și altora.

4) Este el vrednic de stimă? Aceasta nu poate însemna, este lucrul acesta vorbit de bine de către lume? Pentru că însuși Apostolul și Domnul nostru Isus au fost ocărâți de lume, care a spus tot felul de lucruri rele împotriva lor pe nedrept. Cuvintele vrednic de stimă de aici trebuie luate ca însemnând ceea ce ar fi considerat bun de către oameni cu reputație bună, dacă aceștia ar ști și ar înțelege totul în legătură cu acel gând.

5) Are gândul vreo virtute, sau este el în vreun sens al cuvântului vrednic de laudă? Dacă da, el poate fi admis. Dacă nu, el trebuie să fie respins; căci chiar dacă altfel el este nevinovat, faptul că n-are nici o valoare este un motiv de respingere a lui. Noi n-avem nici timp și nici loc pentru lucruri care numai că nu sunt rele. Noi dorim să avem în inimă și în minte lucruri categoric bune și folositoare, de care beneficiem într-un fel. Altfel gândul trebuie respins ca unul care împovărează terenul inimii și minții noastre, necesar pentru lucruri folositoare. Citirea multă a romanelor este de acest caracter — nu este rea, dar nu este avantajoasă, nu este ziditoare.

Orice ar fi în mod natural, poporul lui Dumnezeu, care urmează instrucțiunile Cuvântului divin, în mod sigur vor deveni oameni nobili, folositori, stăpâniți de spiritul minții sănătoase; și aceste lucruri vor fi numai o parte din pregătirea lor pentru Împărăție și pentru marea lucrare care le va fi atunci încredințată lor ca servi ai lui Dumnezeu, sub Răscumpărătorul și Capul lor.