LOIALITATEA DOVEDITĂ PRIN ASCULTARE PROMPTĂ

„Cine are poruncile Mele și le păzește, acela Mă iubește; și cine Mă iubește, va fi iubit de Tatăl Meu. Eu îl voi iubi, și Mă voi arăta lui.” Ioan 14:21.

R5520 W. T. 15 august 1914 (pag. 248-249)

Cuvintele textului nostru sunt o parte din ultimul discurs al Domnului nostru către Cei Doisprezece înainte de răstignirea Sa. Cuvintele „Cine are poruncile Mele” înseamnă, cine a primit poruncile Mele și vrea să devină ucenicul Meu. Simpla auzire a poruncii sau simpla înțelegere a poruncii nu înseamnă primirea ei. Oamenii înțeleg greșit acest punct. Mulți aud porunca și dau ascultare parțială de ea, dar ei n-o primesc în adevăratul sens al cuvântului. Această chestiune a unui contract definit cu Domnul este una foarte importantă. Cei care nu-l fac nu sunt cu adevărat ucenicii Lui, nu s-au predat în realitate în mâinile Lui și sunt în pericol de naufragiu.

Noi putem ști despre o anumită binecuvântare, dar în relația cu Domnul trebuie să ne ducem la bun sfârșit contractul. Unul care numai spune: „Voi încerca să nu fac ceva contrar voinței Domnului; voi face orice mă obligă El să fac”, nu este în atitudinea corectă pentru a intra în Școala lui Cristos. Există anumiți pași prin care devenim ucenici ai lui Cristos. O persoană poate fi vizitator al unei școli, dar el n-a devenit membru al școlii decât dacă satisface condițiile — decât dacă a acceptat regulile și reglementările sub care funcționează școala.

Legea de iubire a Domnului nostru

Apostolul Pavel spune: „Nu sunteți sub Lege, ci sub har”, și totuși Domnul ne vorbește despre ținerea poruncilor. Cum am putea armoniza aceste două gânduri? Trebuie să recunoaștem o deosebire între Lege, poruncile pe care le dă Cristos, și Legământul Legii, la care se referă Apostolul. Noi nu suntem sub Legământul Legii, care cerea ca aceia care voiau să aibă binecuvântările lui trebuiau să țină în mod perfect fiecare cerință a lui, sau să sufere blestemul, moartea. Aranjamentul sub Domnul nostru Isus este că dacă ucenicii Lui, cei care sunt deja sub Haina dreptății Lui, care caută să țină poruncile Lui, se străduiesc să facă voia Lui din toată inima, ei vor avea viață veșnică prin El. Mijlocitorul Legământului Legii n-a fost competent să facă nici o îngăduință pentru imperfecțiuni.

Domnul nostru vorbește aici despre „porunci” — la plural. Noi nu trebuie, prin urmare, să înțelegem că aceste cuvinte înseamnă același lucru ca și atunci când El a spus: „Vă dau o poruncă nouă”; nici nu ((859)) trebuie să înțelegem că El a vrut să facă o declarație în rezumat a Legii Celor Zece Porunci — „Să iubești pe Domnul Dumnezeul Tău cu toată inima ta, cu tot sufletul tău, cu toată gândirea ta, și pe aproapele tău ca pe tine însuți”. Noi înțelegem că Domnul nostru a vrut să spună: Oricine primește învățăturile Mele, oricine Mă va urma, va demonstra astfel că Mă iubește; și pe acesta îl voi iubi. Aceste „porunci” ar părea să fie învățăturile generale ale Domnului, așa cum sunt legate de toate afacerile vieții. Noi nu înțelegem că sunt ceva declarații stabilite, speciale, ca în capitolul 5 din Matei. El numește acolo câteva calități care sunt necesare — blândețe, dreptate etc.; acestea nu sunt poruncite.

Iubirii îi place să slujească

Poruncile Domnului nostru nu sunt puse sub forma constrângerii, dar oricine Îl va iubi, Îl va servi. Vorbind prin epistolele apostolice și în Cartea Apocalipsei, Isus ne-a dat diferite expresii în legătură cu dreptatea, cu iubirea. Deci, oricine dorește să fie cu El, să domnească cu El, trebuie să dorească să asculte de orice aluzie care vine de la El. Nimic nu este pus în felul unei porunci arbitrare — numai declararea principiilor. Dar acestea devin pentru noi porunci. A cunoaște voia Lui este o Lege pentru cei care-L iubesc — aceștia doresc să-L servească. Acesta pare să fie aranjamentul divin pentru acest veac — ca noi să fim lăsați fără nici un „să faci” sau „să nu faci”, așa încât să se dovedească gradul interesului și al loialității noastre.

Unii dintre prietenii noștri ne întreabă uneori: Crezi că Domnul mă va respinge dacă nu părăsesc biserica nominală, sau dacă nu fac simbolul, botezul în apă? Și noi trebuie să le spunem că au înțeles greșit întreaga chestiune. Domnul ne arată numai linia datoriei și a privilegiului, și oricui nu-i face plăcere să facă voia Domnului, mai bine să n-o facă deloc. Domnul îi caută pe aceia care I se închină în duh și în adevăr. În Veacul Milenar El va lucra cu lumea prin lovituri și binecuvântări; iar ascultarea va fi obligatorie. Dar El acum spune: Iată voia Mea; poți citi printre rânduri, dacă dorești. Nu te voi pune sub un Legământ al Legii, dar pun înaintea ta o mare ocazie. Dacă apreciezi privilegiul, fii ucenicul Meu. Nu va trebui să te lauzi, ci să-ți arăți ascultarea, aprecierea — să iei o poziție promptă și clară. Nu voi insista cu nimic deci, ci îți voi da ocazia.

Domnul îi va observa pe aceia care apreciază marea Sa ofertă și când va veni să-Și ia Mireasa, aceștia vor fi cei care vor domni cu El.