MAREA ZI DE JUDECATĂ — NATURA ȘI OBIECTIVUL EI

„Iată, Domnul a venit în mijlocul zecilor de mii de sfinți ai Săi, ca să facă judecată împotriva tuturor și să încredințeze pe toți cei nelegiuiți de toate faptele lor nelegiuite pe care le-au făcut în chip nelegiuit.” „Să urle marea cu tot ce cuprinde ea; lumea și cei ce locuiesc în ea; să bată din palme râurile și să cânte de bucurie toți munții, înaintea Domnului! Căci El vine să judece pământul. El va judeca lumea cu dreptate și popoarele cu nepărtinire.”

Iuda 14, 15; Psalmul 98:7-9.

R 5442 W. T. 15 aprilie 1914 (pag. 120-122)

Textele de mai sus sunt în legătură cu marea Zi de Judecată, cu care se va sfârși Veacul Evanghelic și se va inaugura Mileniul. Trebuie să remarcăm înainte de toate ce nu spun aceste texte. Ele nu spun că Domnul nostru Isus va veni să distrugă Pământul, să ardă lumea. Ele nu spun că la moarte va fi o judecată parțială și că mai târziu toți vor fi aduși din cer, din purgatoriu și din iadul de chin, care sunt locurile lor potrivite, numai pentru a fi trimiși înapoi în aceleași locuri. Nu este așa. Dar se presupune că acest lucru este afirmat în Scripturi, și așa am gândit și noi. Prejudecățile și înțelegerile noastre greșite au dat cuvintelor Sfintei Scripturi un înțeles greșit. Iubirea lui Dumnezeu este cea care aduce judecata lumii.

Prima judecată, sau sentință pentru păcat, a fost o sentință a morții. Sub această sentință întreaga lume trebuia să moară, să fie îndepărtată de la viață, din cauza păcatului lui Adam. Dar Dumnezeu a avut milă, compasiune pentru omenire, și S-a îngrijit ca omenirea să aibă o altă încercare, cu experiențe ca să le permită să-și dea seama de natura și rezultatele păcatului. Prima încercare a fost numai încercarea lui Adam și a Evei. Totuși, fiecărui membru al familiei umane i se va da o încercare individuală pentru viață veșnică, pentru a demonstra dacă va veni în armonie cu Dumnezeu în condiții favorabile.

Caracterul este baza judecății

Toate speranțele vieții veșnice pentru rasă, prin urmare, atârnă de rezultatele acelei încercări viitoare. În această viață bărbații și femeile își formează caracterul — fie se ameliorează fie se degradează. Oricine încearcă să facă ce este mai bine în condițiile prezente nefavorabile, va intra în acea încercare individuală, sau judecată, într-o stare cu foarte mult mai bună decât dacă ar fi procedat altfel și va progresa mai rapid spre perfecțiune în acea Zi.

Biserica lui Cristos este o excepție de la acest aranjament făcut pentru lume. Biserica nu va avea parte de acea încercare, pentru că ea este o clasă specială, chemată, și va fi încercată înaintea lumii. Ea este acum în încercare pentru viață sau moarte veșnică. Dar încercarea ei este pentru viață pe planul divin. Cei cu care Domnul lucrează acum, dacă sunt credincioși, vor fi Judecătorii lumii în veacul viitor împreună cu Domnul; după cum citim: „Nu știți că sfinții vor judeca lumea?” (1 Corinteni 6:2). Acesta va fi un timp când vor fi împărțite pedepsele și răsplățile.

Fiecare făcător-de-rele va fi luat în examinare și va primi pedeapsă pentru intenția lui rea și lovituri pentru corectare. Fiecare făcător-de-bine va primi o răsplată. Lucrarea acelei Zile de Judecată de o mie de ani va arăta oamenilor în ce grad sunt ei în dezarmonie cu Dumnezeu și le va arăta cum să vină în armonie cu El. La sfârșitul Veacului Milenar, nimeni nu va fi în neștiință. După cum este scris: „Pământul va fi plin de cunoștința Domnului, ca fundul mării de apele care-l acoperă” (Isaia 11:9). Mai mult, Scripturile ne spun că judecățile vor fi gradate potrivit luminii avute anterior și împotriva căreia au păcătuit. Păcătosul cu voia, după o încercare de o sută de ani, va fi îndepărtat în Moartea a Doua.

Toți cei care se vor folosi de ocaziile acelui timp, făcând progres în caracter, vor urca progresiv pe Calea Sfințeniei. Ei vor fi binecuvântați tot mai mult până când vor atinge perfecțiunea deplină a chipului și asemănării pământești cu Dumnezeu, care a fost pierdută prin Adam. Acesta va fi rezultatul glorios al lucrării de răscumpărare a lui Cristos. Atunci orice genunchi se va pleca și orice limbă va mărturisi, spre slava lui Dumnezeu. Toți cei care vor continua să prefere păcatul vor fi în cele din urmă distruși cu desăvârșire în Moartea a Doua. Apoi Dumnezeu va avea un Univers curat.

Marea zi a Domnului acum prezentă

Noi suntem acum la începutul acestei Zile mari a Domnului. Toate forțele care trebuie să joace un rol în această revoluție mare care va introduce Domnia lui Mesia se adună cu repeziciune. Națiunile Pământului și toate celelalte elemente care formează societatea așa cum este organizată acum — instituții politice, instituții financiare, sisteme eclesiastice etc. — sunt acum pe banca acuzaților și sunt găsite ușoare. Toată creștinătatea tremură înaintea forțelor puternice care își fac intrarea acum. Moralitatea este în declin. Deoarece Mesagerul glorios al Legământului este acum prezent pentru a sta în calitate de mare Judecător, am putea foarte bine să punem întrebarea propusă de profetul lui Dumnezeu din vechime: „Cine va putea să sufere însă Ziua îacum prezentăș venirii Lui? Cine va rămâne în picioare când Se va arăta El? Căci El va fi ca focul ((990)) topitorului și ca leșia înălbitorului. Și El Se va așeza ca Topitorul și ca Purificatorul argintului; va curăți pe fiii lui Levi, îi va purifica așa cum se curăță aurul și argintul”. Maleahi 3:1-6.

O, cât de mult așteaptă lumea binecuvântarea! Oamenii își dau seama tot mai mult în fiecare zi de marea lor nevoie de un braț puternic pentru a-i elibera, în timp ce se confruntă cu criza gravă pe care o simt că este foarte aproape; dar ei nu văd în ce măsură păcatul înnăscut al omului este incompatibil cu Domnia Dreptății care este dorită și de atâta trebuință. Înainte ca ajutorul și binecuvântarea să poată fi împlinite, trebuie să vină Ziua Mâniei; „focul geloziei lui Dumnezeu” trebuie să ardă furios și să mistuie toate relele uriașe atât de înrădăcinate în lume și în inimile și mințile oamenilor. Acesta nu va fi un foc doar de distrugere, ci, mulțumim lui Dumnezeu, și de purificare! Nu va fi un foc literal, ci un foc simbolic, după care Domnul va da poporului buze curate, un Mesaj pur și o declarație clară a voinței divine și a Planului de Mântuire.

Fiii lui Levi judecați primii

Partea timpurie a judecății asupra creștinătății va fi în special asupra fiilor antitipici ai lui Levi, clasa argintului. Aceștia au făcut o consacrare Domnului, cum a făcut și clasa aurului, învingătorii credincioși, „mai mult decât biruitorii”. Această clasă a argintului noi înțelegem că este Marea Mulțime, care trebuie să „vină” din Marea Strâmtorare și „să-și spele hainele îcare s-au pătat și s-au murdăritș și să le albească în sângele Mielului” (Apocalipsa 7:9-17). De aceștia Se va ocupa marele Mesager al Legământului, nu în vederea distrugerii sau păgubirii lor ca indivizi, ci în vederea distrugerii cărnii lor, pe care au neglijat să o sacrifice în armonie cu legământul lor — „ca duhul lor să fie mântuit în Ziua Domnului Isus”.

Focul din această Zi mare „va dovedi cum este lucrarea fiecăruia”. Va dovedi care dintre ucenicii pretinși ai lui Cristos au zidit pe El ca Temelia lor aurul, argintul și pietrele scumpe ale Adevărului divin, și astfel au construit un caracter adevărat, puternic, vrednic, și de o loialitate fermă față de Domnul; și va dovedi cine a zidit cu lemn, fân și trestie. Va descoperi de asemenea cine a zidit pe o temelie de nisip. 1 Corinteni 3:11-15.

Partea Israelului trupesc în judecată

O parte din profeția lui Maleahi 3 pare să aibă o aplicare la Israelul trupesc. Domnul îi mustră, arătând că atitudinea Lui față de ei ca popor a fost în conformitate cu Legământul făcut cu ei la Muntele Sinai. Dar ei au fost necredincioși față de partea lor din Legământ. La arătarea acestui mare Mesager al Noului Legământ, care trebuie să înlocuiască vechiul Legământ, El va curăța pe vechiul popor al lui Dumnezeu. Acum este timpul ca favoarea să înceapă să le fie restabilită; dar înainte de restabilirea lor deplină, ei trebuie să aibă încă mai multă corectare pentru purificare și pregătire pentru marele Mesia.

În timpul „strâmtorării lui Iacov”, acum foarte aproape, Israelul va ajunge să vadă și să recunoască pe Împăratul lor, pe care L-au refuzat când li S-a oferit la prima Sa Venire. „Își vor întoarce privirile spre Mine îcu ochii credințeiș, pe care L-au străpuns. Îl vor plânge cum plânge cineva pe singurul lui fiu” (Zaharia 12:10). Atunci El îi va primi înapoi în favoare, sub condițiile Noului Legământ al Legii. „Atunci darul de mâncare al lui Iuda și al Ierusalimului va fi plăcut Domnului, ca în zilele cele vechi, ca în anii de odinioară” (Maleahi 3:4). Atunci ei vor fi folosiți de Mesia ca un canal de binecuvântare pentru toată lumea.

Orbiți față de adevărata dificultate

În acest Timp de mare Strâmtorare, Domnul va fi un martor grabnic împotriva oricărui lucru rău și îl va mustra, și astfel toți oamenii vor fi învățați de El căile dreptății. Dar deocamdată sărmana lume orbită, legată de lanțurile lui Satan, nu se cunoaște pe sine. Ea nu vede încă faptul că egoismul este baza fiecărei mișcări și ambiții ale ei; că numărul celor care nu sunt astfel mișcați și stăpâniți este așa de nesemnificativ încât nu are greutate și influență.

Nu ne gândim să luăm în derâdere vreun efort făcut spre dreptate, chiar dacă este inspirat de egoism. Noi arătăm numai că adevărata viziune, viziunea creștină a lucrurilor, este una mult diferită. Este viziunea Bibliei. Ea recunoaște că Dumnezeu, voința, scopul, planul, descoperirea divină, au de-a face cu toate afacerile lumii acesteia. Ea vede în revoluționarea actuală a politicilor, în demascarea actuală a scandalurilor financiare și sociale etc., o altă forță care se pregătește pentru marele timp de strâmtorare, marele „cutremur de pământ” prezis în profeție, marele cataclism, acum pe punctul de a fi precipitat peste întreaga omenire. Scripturile arată că acest Timp de Strâmtorare va fi asupra noastră în 1915, și că între timp se va apropia treptat.

În providența lui Dumnezeu, superstiția grosolană și ignoranța Veacurilor Întunecate au fost risipite treptat într-o măsură considerabilă, pentru ca mințile oamenilor să poată fi eliberate, nu numai de superstiția religioasă, ci și de superstiția cu privire la dreptul divin al anumitor familii de a moșteni împărățiile, stăpânirile lumii, și de a trăi pe un plan mai înalt al privilegiilor sociale decât alții. Toate aceste chestiuni vin acum să fie examinate în fața lumii, și Socialismul vine repede în prim plan ca salvatorul lumii, eliberatorul ei de clericalism și superstiție, și de autocrație politică și financiară. Lumea este invitată să privească, nu spre Cel care ne-a răscumpărat cu sângele Său prețios și care a promis că va veni din nou și Își va stabili Împărăția în dreptate, ci este chemată să privească la ea însăși, la propriile ei afaceri și interese egoiste, ca fiind singura speranță, ignorând astfel pe Dumnezeu și providențele Sale conducătoare și ignorând Revelația divină cu privire la rezultatul viitor al condițiilor actuale, în Împărăția glorioasă Milenară pentru binecuvântarea întregii lumi.

Acum se formează federația bisericilor

Din punctul nostru de vedere, adunarea actuală a bisericilor într-o mare federație este împlinirea prezicerii scripturale; și poporul inteligent, credincios, consacrat al Domnului este avertizat împotriva participării la vreuna din aceste Federații ale Bisericilor. Cuvântul Domnului privitor la această chestiune este: „Nu numiți uneltire tot ce numește poporul acesta uneltire; și nu vă temeți de ce se teme el, nici nu vă speriați! Sfințiți însă pe Domnul oștirilor. De El să vă temeți și să vă înfricoșați”. Isaia 8:11-16.

Temeți-vă să nu-I fiți plăcuți Lui, dar să nu vă temeți de oameni. Neghina, care s-a asociat tot timpul cu grâul, trebuie să fie legată în snopi, să fie strânsă pentru un timp de mare strâmtorare. Aceasta are loc în marea revoluție a societății care în curând va pune foc tuturor instituțiilor sociale, religioase și financiare și aranjamentelor din timpul de acum, sfârșind în anarhia care, prin providența atotstăpânitoare a lui Dumnezeu, va răsturna toate lucrurile incompatibile cu dreptatea și va pregăti Împărăția lui Dumnezeu, care se va manifesta ((991)) în putere și slavă mare, pentru eliberarea și binecuvântarea tuturor familiilor umane.

Ne amintim că în timp ce Veacul Iudeu se apropia de sfârșit, Ioan Botezătorul, înaintemergătorul lui Mesia, le-a spus evreilor: „Vine Acela care este mai puternic decât mine și Căruia eu nu sunt vrednic să-I dezleg cureaua sandalelor. El vă va boteza cu Duh Sfânt și cu foc” (Luca 3:16). Ne amintim împlinirea acestui fapt. „Israeliții adevărați” au fost adunați în grânarul bisericii creștine și botezați cu Spiritul sfânt la Cincizecime. Restul națiunii iudee, care „nu și-au cunoscut timpul cercetării lor”, au fost arși ca „pleavă”, într-un mare timp de necaz, care a răsturnat națiunea lor. Acest mare necaz este arătat în Scriptură ca fiind o ilustrație la scară mai mică a condițiilor care vor predomina în ultimele zile ale acestui Veac Evanghelic.

Deși au fost făcuți diferiți pași pentru a împiedica distrugerea națiunii lui Israel în acel timp de strâmtorare care a venit peste evrei, toate eforturile au dat greș. Chiar și împăratul roman a dorit să păstreze națiunea și să stabilească ordinea; și armata romană a fost trimisă, nu să-i distrugă, ci să stabilească pacea în mijlocul lor. Dar Domnul declarase că focul necazului pe care l-a aprins El nu va fi stins de nici o putere, că își va face lucrarea până la sfârșit; și așa a făcut.

La fel va fi cu marele foc al necazului cu care se va sfârși veacul actual și în care va fi aruncată clasa „neghină” a creștinătății. Nu va fi o distrugere totală a vieții (deși multe vieți se vor pierde în necazul îngrozitor al acestei Zile de Mânie), ci va mistui complet toate guvernele și instituțiile pământești și va răsturna bisericismul. Acestea vor fi mistuite în focul anarhiei. Nimic nu va fi permis să stingă acel foc sau să împiedice distrugerea totală a sistemelor actuale. Dar, lăudat fie Dumnezeu, când focul va fi mistuit miriștea, falsitățile și înșelătoriile ordinii actuale, acesta va fi pregătit doar calea pentru marea binecuvântare pe care Dumnezeu a intenționat-o și a prevăzut-o, prin Împărăția Sa viitoare. „Căci, când se împlinesc judecățile Tale pe pământ, locuitorii lumii învață dreptatea” (Isaia 26:9). Va fi o corecție teribilă, dar va fi lucrarea necesară a chirurgului priceput, care rănește pentru a vindeca.

„Refugiul neadevărurilor” surpat

În pilda Domnului nostru despre construirea unei case pe Stâncă sau pe nisip, El dă o ilustrație plină de forță în special asupra probelor care vor veni peste creștinătate la sfârșitul acestui veac. Aici ilustrația Sa este cea a unei furtuni fioroase, a unui potop, cu vânturi puternice bătând asupra structurii credinței urmașilor declarați ai Săi, răsturnând credința acelora care n-au zidit pe Cristos, Stânca, ci au zidit pe nisip. Și așa vedem astăzi. O puternică revărsare de Adevăr este acum peste toată creștinătatea. Marea furtună se dezlănțuie acum. Denominațiile creștinătății tremură acum sub șoc. Temeliile lor din tradiții omenești, teorii create de om, ignoranță, „învățături ale demonilor” (1 Timotei 4:1), se înțelege acum că sunt nesatisfăcătoare. Ele nu sunt în stare să stea în picioare în fața marelui reflector al Adevărului care este acum îndreptat asupra lor. În scurtă vreme furtuna Adevărului va spăla temelia de nisip mișcător pe care este zidită creștinătatea nominală, și va urma ruina ei completă. Numai poporul adevărat al lui Dumnezeu va putea să reziste la proba acestei Zile mari — care este acum peste noi!

Aceasta este aceeași furtună și același potop menționate de Domnul prin profetul Isaia: „Grindina va surpa locul de scăpare al neadevărului și apele vor îneca adăpostul ascuns. ... Când va trece biciul copleșitor, veți [învățătorii falși] fi călcați în picioare de el. Îndată ce va trece, vă va lua; căci va trece în toate diminețile, zi și noapte, și numai vuietul lui [Mesajul, Adevărul] vă va îngrozi”. Isaia 28:17-19.

Acest necaz copleșitor va cuprinde curând întreaga lume. De fapt, a început deja într-o oarecare măsură printre toate națiunile. Toți oamenii trebuie să fie treziți de judecățile Domnului și aduși la înțelegerea nevoii lor de Brațul lui Iehova, pentru a-i elibera și a-i ridica și salva. Întreaga lume va fi judecată de Mesia. Cu toții vor vedea că această judecată, încercare, nu putea veni înainte ca marele Judecător să-Și ia locul și autoritatea: ca atare nici unul dintre cei care au murit înaintea Primei Veniri a Domnului n-au putut fi judecați de El. În mod asemănător, toți trebuie să fie conștienți de faptul că lumea în general nu a fost în încercare de când Răscumpărătorul nostru a fost numit Judecător, că lumea nu a fost în încercare înainte de acest timp. De fapt, marea masă a omenirii nici nu-L cunoaște pe Judecător, nici nu-I înțelege Legea, nici nu are vreo idee despre condițiile și cerințele necesare pentru viața veșnică. Aceasta este în armonie cu prezentările Scripturii în privința acestui subiect.

Ziua de judecată un timp de binecuvântare

Apostolul Pavel declară (Fapt. 17:31) că Dumnezeu „a hotărât o zi în care va judeca după dreptate pământul locuit, prin Omul pe care L-a rânduit îCristosul, Cap și Corpș; și despre care a dat tuturor o dovadă de netăgăduit prin faptul că L-a înviat dintre cei morți”. Acea Zi hotărâtă era în viitor pe timpul apostolului, și este încă în viitor, deși acum este pe cale să răsară. Evanghelia lui Cristos, Veștile Bune, este cu scopul ca Acela care a cumpărat lumea cu sângele Său prețios, să devină Judecătorul tuturor oamenilor, vii și morți. „Toți cei din morminte vor auzi glasul Lui și vor ieși din ele”, „și cei care-L vor asculta vor trăi.” Ioan 5:28, 29, 25.

O încercare nouă va fi acordată lui Adam și întregii sale rase. Va fi o încercare individuală, sub iluminarea și influența înnobilatoare a marii Împărății mesianice. Cu adevărat, aceasta este „Veste de mare bucurie” pentru lume, „creația care suspină”. Chiar dacă marele Adversar a reușit să înșele pe marea majoritate, chiar dintre creștini, ca să gândească tocmai contrariul, această Zi de Încercare, Ziua de Judecată, va veni pentru toți fiii și fiicele lui Adam pentru eliberarea și binecuvântarea lor, dacă vor vrea. Această mare Zi, care va fi „dorința tuturor popoarelor”, este convingător zugrăvită de profetul David (Psalmii 96-98). Sfinții Domnului, urmașii credincioși ai lui Cristos, cei care Îl „urmează pe Miel oriunde merge”, vor fi asociați cu marele lor Cap ca judecători asistenți, în lucrarea Sa glorioasă de ridicare a omenirii și de restabilire a tot ce a fost pierdut în Adam.

Cât de bucuroși suntem că ochii noștri au fost unși să vadă toate aceste aranjamente minunate ale Dumnezeului nostru! Cât de bucuroși suntem că putem înțelege semnificația norilor întunecoși care planează asupra lumii și care se vor descărca în curând! Cât ne bucurăm că putem discerne ce prevestește marginea argintie a acestor nori de necaz, și putem ști că sfârșitul va fi glorios — că dincolo de prăpastia care se cască chiar în fața noastră, dincolo de sângele și lacrimile vârtejului și furtunii care vin, binecuvântatul Soare al Dreptății va răsări cu vindecare și binecuvântare în razele sale, iar omenirea, zdrobită, neajutorată și disperată, va fi condusă în lumina și gloria Împărăției dragului Fiu al lui Dumnezeu!