Cele două părți ale lucrării secerișului

R5761 W. T. 1 septembrie 1915 (pag. 269-270)

Unii dintre scumpii copii ai lui Dumnezeu s-au întrebat ce legătură are Fotodrama și munca de colportor cu sfârșitul secerișului. Cunoașterea FOTODRAMEI ar fi limitată la contactul cu ea. Există unii care au auzit de ea, dar care nu au multă cunoștință despre ea. Rapoartele generale primite de când a apărut ea au fost foarte satisfăcătoare. În unele părți adunările au crescut mult numeric. În anumite locuri prietenii s-au simțit mai întâi dezamăgiți; dar aceștia au raportat mai târziu că după câteva duminici, când oamenii au avut răgazul să lase adevărul să le pătrundă mai mult sau mai puțin mințile, unii au ieșit afară din biserici, unde n-au putut primi hrană satisfăcătoare, și au început să frecventeze adunările noastre. De obicei, oriunde a fost arătată DRAMA, adunările s-au mărit. Caractere remarcabile au venit în lumina Adevărului prezent — unii din poporul Domnului care au fost înainte în întuneric din cauza prejudecății și superstiției, iar alții din lume. Cei care au devenit astfel interesați au început, datorită muncii de colportor, să cerceteze și să studieze Studiile în Scripturi.

În mod similar, cele 42 milioane de exemplare din „Bible Students Monthly”, scoase în ultimul an, cu toate că n-au adus sub nici o formă milioane în adunări, au făcut fără îndoială o lucrare bună, o lucrare de stârnire a minții oamenilor, trezindu-le gândirea și ajungând la unii din clasa marii mulțimi. Alții, poate, au fost aduși direct la consacrare deplină prin intermediul literaturii noastre gratuite. Toate aceste lucrări par a aparține de seceriș; pentru că n-au aparținut timpului de dinainte.

Plugarul ajunge pe secerător

Lucrarea secerișului a crescut rapid spre sfârșitul ei. Nu trebuie să înțelegem că secerișul este deja complet terminat; pentru că există două părți ale acestei lucrări — adunarea grâului și arderea neghinei. Ne-am fi putut gândi că adunarea grâului s-a împlinit; dacă așteptările noastre sunt corecte, odată cu sfârșitul Timpului Neamurilor numărul celor Aleși ar fi complet, așa încât nimeni n-ar mai putea intra. Nu suntem siguri de aceasta și nu trebuie să mergem pe ghicite. Cea din urmă parte a lucrării secerișului trebuie să fie arderea neghinei și trezirea clasei mulțimii mari și pregătirea lor pentru a ieși afară să-și procure uleiul pentru lămpi.

((447))

Acum pare a fi timpul special — dacă vedem corect problema — în care clasa marii mulțimi va auzi — când fecioarele neînțelepte vor obține lumina, vor obține uleiul, și timpul când fecioarele înțelepte au intrat sau vor intra curând la căsătorie.

În textul din Scriptură care vorbește despre plugar că va ajunge pe Secerător trebuie să ne amintim că Secerătorul este Domnul și că plugarul este marele Timp de Strâmtorare. Acest Timp de Strâmtorare va ajunge din urmă lucrarea secerișului și-i va aduce sfârșitul. Dar Timpul de Strâmtorare va continua, plugarul va continua să are după ce toate eforturile noastre privind secerișul se vor fi sfârșit. Dar între timp, înainte ca această noapte să se stabilească pe deplin, noi trebuie să mergem înainte cu lucrarea pe care ne-a încredințat-o Domnul. Adevărul este menit nu numai să desăvârșească „Mireasa” lui Cristos, cea mai importantă dintre Întâii-născuți, ci și să dezvolte clasa marii mulțimi și de asemenea să fie o mărturie pentru toată lumea. Orice neglijență din partea noastră sau orice încetare a activității în serviciul Adevărului, în timp ce ocazia există încă, ar fi o mare greșeală, după părerea noastră. Dacă suntem credincioși, Domnul ne va da în viitor cu mult mai mari ocazii — binecuvântarea tuturor popoarelor, tuturor neamurilor, tuturor familiilor pământului — Gal. 3:8, 16, 29.

Cei ce se consacră între veacuri

Gândul nostru este că odată cu închiderea „ușii” acestui Veac Evanghelic nu va mai fi concepere de Spirit sfânt la natură spirituală. Oricine va veni la Dumnezeu după aceea, prin consacrare, înainte de inaugurarea lucrării Restabilirii, va fi acceptat de El, nu la planul spiritual, ci la planul pământesc. Unii ca aceștia vor veni sub aceleași condiții ca Vrednicii din Vechime care au fost acceptați de Dumnezeu. Vrednicii din Vechime au venit, fără ca o chemare să le fie făcută — chemarea de sus nefiind încă deschisă și ocaziile Restabilirii nefiind nici ele deschise. Dar ei s-au predat pe deplin lui Dumnezeu, fără să știe ce binecuvântare va aduce consacrarea lor, cu excepția faptului că li s-a sugerat că vor avea parte în viața viitoare de o „înviere mai bună” decât restul omenirii.

Gândul nostru este că oricine va face o deplină consacrare Domnului sub aceste condiții, lăsând totul pentru a urma în urmele Lui, și va trăi conform consacrării, în mod credincios și loial, ar putea avea privilegiul de a fi numărați ca o clasă asemănătoare celor care au precedat acest Veac Evanghelic. Nu cunoaștem nici un motiv pentru care Domnul ar refuza să-i primească pe cei care fac o consacrare după terminarea chemării de sus a Veacului Evanghelic și înainte de deschiderea deplină a Mileniului.

Arderea neghinei

Dacă sfinții biruitori vor avea un rol în arderea clasei neghină este un gând nu prea clar acuma. „Această onoare de a îndeplini judecățile scrise o au toți sfinții”. Toți sfinții ar include deci atât pe cei care ar trăi în lume când judecățile se îndeplinesc, cât și pe sfinții înviați. Nu vedem exact cum cineva, trăind aici, va îndeplini judecățile scrise; dar ne ținem ochii deschiși, gândindu-ne că aceasta ar putea fi așa.

Ar părea că arderea neghinei înaintează acum de câtva timp; adică, unii care au pretins că sunt creștini și s-au gândit că sunt creștini, dar n-au intrat niciodată într-o relație adevărată cu Domnul ca să devină clasa grâul, vor fi nimiciți ca neghină, arătați în adevărata lor lumină. Dacă i-ai întreba acum despre consacrarea lor, aceștia ar spune: „Nu sunt un sfânt, dar aș vrea cât se poate să fiu bun și drept în comportarea mea”. Astfel, unii ca aceștia dovedesc că n-au înțeles ce înseamnă a fi creștin adevărat.

Acest mare război din Europa deșteaptă pe oameni să gândească într-un mod în care n-au gândit niciodată înainte; și acum este timpul când se va deosebi creștinismul adevărat de cel fals. Mulți oameni vor ajunge mai repede sau mai târziu s-o recunoască. Dar există o mare proporție de neghină care n-a fost încă arsă. Împăratul Wilhelm al Germaniei, Regele George al Angliei, Țarul Rusiei, papa etc. n-au învățat încă să deosebească creștinismul adevărat de imitația lui. Așa este cu mulți alții. Dar arderea va progresa până la terminarea ei, iar ce este adevărat și ce este fals va fi arătat pe deplin tuturor.