DEZLEGAREA CELOR „PATRU VÂNTURI”

„Căci acesta va fi un timp de strâmtorare, cum n-a mai fost de când sunt popoarele.”

— Daniel 12:1

R 5469 W. T. 1 iunie 1914 (pag. 165-166)

Există ceva deosebit de convingător în legătură cu această afirmație. Am cunoscut pe unii care au pus accent pe cuvântul „cum” în acest verset al profeției lui Daniel și au sugerat că aceasta ar putea însemna, nu că necazul va fi mai mare, ci că va avea un caracter diferit de oricare alt necaz dinainte. Noi nu împărtășim această vedere. Gândul nostru este că acesta va fi cel mai intens, precum și cel mai larg răspândit necaz, cel mai general necaz cunoscut vreodată. Vedem multe lucruri care întăresc această gândire. Putem să observăm cu ușurință că în ((944)) acest timp anarhia va afecta mai mult omenirea decât în timpurile anterioare ale istoriei lumii.

În trecut orașele erau susținute de elementul larg răspândit al fermelor; și fiecare fermier era obișnuit să-și păstreze stocul său la îndemână și să-l vândă direct la consumator. Astăzi orașele sunt mari, mult mai îngrămădite decât altădată. Hrana este transportată spre aceste orașe în cantități mari. În plus, oamenii au devenit extravaganți; probabil că acum noi ca națiune mâncăm mult mai mult și suntem mai mofturoși decât oricând înainte. Ne-am simți muritori de foame dacă am mânca ceea ce mâncau oamenii în timpurile trecute.

Domnul nostru a hrănit cinci mii de oameni cu pâine și peștișori. Acum poporul nu ar fi mulțumit, cum a fost atunci, să stea jos pe iarbă cu o bucată de pâine într-o mână și o bucată de pește în cealaltă. Acum ar dori cinci feluri de mâncare, cel puțin — și cuțite și furculițe etc. Ar considera că ar muri de foame dacă ar avea numai o bucată de pește și o bucată de pâine uscată. Iar acum, în loc să adune fărâmiturile, le-ar arunca.

Semnele necazului care vine

Ne amintim greva de anul trecut din unele din cele mai mari orașe ale Angliei. În Liverpool, numai sub paza trupelor guvernamentale a putut fi distribuită mâncarea. Astfel vedem că orașe întregi ar putea intra imediat în dezordine și toată lumea s-ar duce flămândă la culcare; și ar flămânzi repede, dacă n-ar fi aprovizionați.

Avem motive să credem că acest necaz în unele aspecte va fi însoțit de o cruzime nemaiîntâlnită vreodată în trecut. Într-adevăr, au existat atrocități comise în fiecare veac al istoriei lumii. Și este adevărat că noi avem acum o spoială de suprafață care folosește numele de creștinism; dar aceasta nu are nimic de-a face cu creștinismul. Vedem tot mai clar cât de ușor se poate îndepărta această spoială și să se ajungă la natura crudă dedesubt. În această situație, vedem cum ajutorul din partea unei părți a lumii spre o altă parte a ei ar înceta. Vedem de asemenea cum spiritele rele vor fi tulburate. Avem toate motivele să credem că literalmente vor fi adevărate cuvintele Domnului nostru — că severitatea necazului care vine va fi cum nu s-a mai cunoscut vreodată.

Pe de altă parte, înțelegem că necazul de la sfârșitul Dispensației iudaice a fost un tip, sau o preumbrire, o paralelă la marele necaz care vine la sfârșitul acestei Dispensații. Strâmtorarea care a venit atunci peste națiunea iudee a fost socotită ca fiind cea mai severă din istoria lumii. Necazul de la sfârșitul acestui Veac va fi pe o scară mult mai mare — mondială.

Împărăția lui Cristos — singura speranță

În ceea ce privește mișcarea socialistă, gândul nostru este că socialiștii vor da greș total în încercarea lor de a-și pune în practică ideile. Unele dintre idei sunt bune; unele sunt mediocre; și unele dintre ele sunt rele. Dar ei niciodată nu pot să-și pună în aplicare cele mai bune idei ale lor, pentru că cei care controlează capitalul și conduc afacerile lumii nu le vor da niciodată ocazia. Dacă va fi elementul socialist, anarhist sau capitalist cel care va provoca anarhia, va depinde de obstacolul care va fi cel mai greu de urnit.

Toate partidele sunt foarte serioase, foarte viguroase, foarte încăpățânate. Capitaliștii se tem că în cazul în care socialismul vine la putere, întreaga țară și toate celelalte țări se vor duce de râpă. Deci ei vor fi gata să-l împingă în groapă mai degrabă decât să-l încerce. Să nu ne așteptăm deci, ca socialiștii să aibă suficientă putere să preia frâiele guvernării. Noi credem că încercarea va degenera în anarhie, până în momentul în care Puterea divină va stabili Împărăția pe care a promis-o.

Spunând toate acestea, noi nu acuzăm nici un partid în mod special. Credem că sub presiunea prăbușirii fiecare parte va fi dispusă să vadă sângele curgând pe străzi decât să vadă cealaltă parte învingătoare — ei vor fi gata să facă orice pentru a-și susține scopul și ideile. Fiecare partid este sigur că știe ce face. Nu există nici o rezolvare posibilă. Toate partidele sunt încredințate că au dreptate și că vor avea succes. Când se va ajunge în starea de criză, care se pare că se apropie, va veni marea vijelie, care va mătura înaintea ei întreaga civilizație. Mulțumim lui Dumnezeu că Împărăția dragului Fiu al lui Dumnezeu o va opri în momentul când oamenii vor fi învățat că sunt neputincioși!

Patru vânturi mari

În Apocalipsa 7:1, sf. Ioan vorbește despre această vijelie: „După aceea am văzut patru îngeri care stăteau în picioare în cele patru colțuri ale pământului. Ei țineau cele patru vânturi ale pământului, ca să nu sufle vânt pe pământ, nici pe mare, nici peste vreun copac”. Vânturile Pământului la care se referă aici sunt, fără îndoială, simbolice. Gândul este că vânturile din cele patru părți — nord, est, sud și vest — sunt reținute și în momentul când stavila va fi dată la o parte ele vor sufla împreună, iar rezultatul va fi un vârtej. Anumite Scripturi vorbesc despre un vârtej care se va ridica de la marginile Pământului. Vezi Ieremia 23:19; 25:32, 33; 30:23, 24. Noi nu înțelegem că acesta va fi un vârtej fizic, ci această expresie simbolică este folosită pentru a conduce la gândul unui conflict cumplit al puterilor aerului.

Aceste „puteri ale aerului” sau „vânturi” nu sunt puteri ale aerului natural, ci sunt puteri la care se referă sf. Pavel când vorbește despre Satan ca „domnul puterii văzduhului” (Efes. 2:2). Acele spirite care au fost sub controlul lui Satan — îngerii căzuți — trebuie să fie păstrate în lanțurile întunericului pentru ((945)) Judecata acelei Zile mari (2 Petru 2:4). Dezlegarea acestor vânturi sau puteri ale aerului, s-ar părea să arate că Dumnezeu Șia slăbit mâna care le ținea; că El va avea de-a face cu permisiunea teribilului necaz care va veni peste lume ca un mare cataclism, având drept rezultat răsturnarea totală a ordinii sociale în anarhie.

Constatăm că în ciuda multor avantaje ale zilelor noastre și a binecuvântărilor revărsate peste lume, oamenii sunt nemulțumiți și nerecunoscători. Nemulțumirea crește; și rezultatul va fi un mare conflict și căderea totală a instituțiilor prezente. Se pare că textul nostru vrea să spună că această influență din afară va exercita un efect dăunător asupra oamenilor, când în final i se va acorda libertate. Aceste spirite căzute au fost reținute timp de multe secole, dar ele și-au exercitat influența în măsura în care li s-a permis. Dacă ele ar fi avut putere nelimitată ar fi distrus lumea cu mult timp în urmă; dar ele au fost ținute în lanțurile întunericului.

Îngerii căzuți vor fi eliberați în curând

Se pare că Dumnezeu va înceta în curând săi mai țină legați pe îngerii căzuți, și atunci ei își vor manifesta furia asupra omenirii, astfel încât tot Pământul va fi plin de violență, la fel ca în zilele lui Noe. „Cum a fost în zilele lui Noe, la fel va fi și în zilele Fiului Omului.” Luca 17:26

Este adevărat că Mântuitorul a dat ideea că la a doua Sa Venire El va fi prezent, necunoscut de lume, realizând o lucrare de adunare a Bisericii — strângerea „pietrelor Sale prețioase” — și că lumea nu va cunoaște prezența Sa până când Timpul Strâmtorării va veni peste ea. El a spus că ei vor mânca și vor bea, vor cumpăra și vor vinde, vor planta și vor zidi (Luca 17:27-30). Și aceasta este adevărat. Oamenii semnează contracte importante etc., total inconștienți de cât de aproape este noul aranjament, Împărăția care vine. Dar noi credem că viitorul foarte apropiat va fi un timp de mare nelegiuire și patimi aprinse.

Am citit despre timpul când Dumnezeu a văzut gândurile oamenilor, că inima omului era rea și tot mai rea — o stare foarte disperată. Gândirea noastră este că dezlegarea acestor „patru vânturi” este încă în viitor. Puterea manifestată de demoni când vor fi eliberați, credem noi, va fi îndreptată să vatăme omenirea. Este posibil ca mulți dintre cititorii noștri să aibă parte de aceasta. Avem toate motivele să presupunem că, dacă acești îngeri căzuți vor fi eliberați, își vor vărsa prima dată mânia asupra poporului Domnului. Nu trebuie totuși să ne temem de aceasta, ci să primim orice Domnul permite să vină, știind că totul va lucra spre binele nostru. „Ajunge zilei răutatea ei,” greutatea ei. Să lăsăm deci întreaga chestiune în mâinile Domnului și să ne încredem în El.