Slujirea Îngerilor

„Îngerul Domnului tăbărăște în jurul celor care se tem de El și-i scapă.” Psalmul 34:7

R5633 W. T. 15 februarie 1915 (pag. 55-57)

Există mai multă sau mai puțină dificultate în legătură cu toate încercările de a ne gândi la marele Iehova, la caracterul și la puterea Lui. Scripturile par să indice că Dumnezeu a folosit diferite moduri de a-Și manifesta puterea față de poporul Său — față de evrei în timpul Veacului Iudaic și față de Biserica creștină în timpul Veacului Evanghelic. Credem că n-ar fi un gând nepotrivit ca acest cuvânt, înger, să reprezinte orice mijloc sau putere, fie însuflețită fie neînsuflețită, pe care Dumnezeu ar binevoi s-o folosească în legătură cu slujirea. Dumnezeu a putut face din vânt sau din foc mesagerii Săi. El a putut face pe marele Arhanghel sau pe un înger inferior mesagerul Său. El a putut folosi ca mesageri ai Săi orice sau pe oricine dorea să-l învestească cu puterea cerută; întocmai cum un reprezentant al Statelor Unite, mergând în altă țară, ar fi recunoscut indiferent de capacitatea sau de poziția sa personală.

Detaliile în legătură cu modul în care Atotputernicul are cunoștință de rugăciunile noastre, gândurile noastre, cuvintele noastre, nevoile noastre, nu ne sunt date în Scripturi; și evident nu este necesar prin urmare ca noi să le înțelegem pe acestea în toate amănuntele. Nu credem că vreo minte limitată L-ar putea înțelege pe Dumnezeu. El este prea mare pentru înțelegerea noastră, mult prea puternic pentru ca noi să înțelegem pe deplin toate puterile Sale, ((676)) toată capacitatea Sa. Cu toate acestea, noi putem prinde unele lucruri în legătură cu Dumnezeu, și de aceea în Scripturi suntem invitați să-L studiem pe linia Revelației Sale. A presupune că Dumnezeu este în orice loc, în orice ungher al spațiului din tot universul, ni se pare o absurditate, care nu este învățată în Biblie; și a presupune că Dumnezeu știe despre fiecare mormoloc, microb, sau că El chiar ia cunoștință de fiecare faptă a fiecăruia din familia umană, când aceștia sunt milioane peste milioane, este în afara înțelegerii noastre.

Dacă am limita atenția lui Dumnezeu la Biserică, totuși și din aceștia sunt mii; și capacitatea de a înțelege și a lucra cu zece sau douăzeci de mii de oameni într-o clipă ni se pare o imposibilitate. N-am putea aștepta ca Dumnezeu să aibă un astfel de aranjament. Orice ființă umană care ar încerca să lucreze chiar cu o sută de oameni și să știe tot ce se întâmplă ar fi considerată că este foarte neînțeleaptă. Mai degrabă acest om ar avea diferite mijloace prin care i-ar fi împlinită voința de către cei o sută de oameni, prin care ar ști ce s-a făcut și prin care ei i-ar cunoaște scopul în legătură cu lucrarea. Cunoștința lui generală despre lucruri n-ar implica faptul că el ar fi în fiecare cameră din casă în același moment, nici că ar lua cunoștință de fiecare persoană în același moment.

În textul nostru actual însă, noi suntem înclinați să gândim că acest cuvânt „înger” folosit de psalmist se referă la ființe spirituale. Motivul pentru care gândim astfel este că revelațiile Domnului în timpurile vechi înainte de Cincizecime au fost aproape toate prin ființe spirituale. Acestea se materializau și apoi se dematerializau, dispăreau din vedere. În general Scripturile par să indice că procedurile lui Dumnezeu cu poporul Său în vremurile acelea timpurii se făceau prin îngeri. În ceea ce privește acest Veac Evanghelic, care tocmai se încheie, avem încredere că Dumnezeu a arătat la fel de mare grijă în procedurile Sale cu Israelul spiritual cum a arătat cu Israelul natural; căci Israelul spiritual vine mai aproape de El în calitate de Casă a Fiilor decât Israelul natural în calitate de Casă a Servitorilor. Dar Dumnezeu așteaptă de la Casa Fiilor să umble prin credință și nu prin vedere, un mers mult mai înalt. Ca atare, manifestările Sale față de aceștia nu sunt din acelea care să apeleze la simțurile naturale. Ele sunt însă la fel de reale.

Ochii Domnului

Citim că „Ochii Domnului străbat tot pământul, ca să sprijine pe aceia a căror inimă este întreagă înaintea Lui”; de asemenea, „Ochii Domnului sunt în orice loc, văzând răul și binele”. Dar aceasta nu ne dă ideea că Dumnezeu vede fiecare faptă individuală a fiecărei persoane de pe pământ, ci că El ia cunoștință de lucrurile din toată lumea prin puterea Sa, prin mijloacele Sale. Acești „ochi” la care se face referire sunt influența Domnului, puterea Sa de a cunoaște, indiferent de mijloace. Fie că puterea Sa este exercitată și voința Sa este executată prin îngeri sau prin alte forțe și mijloace, nu are importanță — nu are mai mare importanță decât în cazul nostru când ne realizăm dorințele. Dacă am dori să știm despre anumite lucruri din Filadelfia, am avea diferite metode prin care am putea afla. O metodă eficientă ar fi să telefonăm și să luăm legătura directă cu persoana, cu condiția să aibă telefon. Sau am putea trimite un mesaj prin telegraf; sau am putea trimite un mesager direct la persoană, pe jos, cu trenul sau prin alt mijloc.

Ei bine, dacă omenirea are aceste diferite moduri de a-și îndeplini scopurile, putem aprecia pe Tatăl nostru Ceresc mai mult gândindu-ne că El are capacitate deplină să comunice cu copiii Săi și că are diferiți agenți de comunicare. Dumnezeu are mijloace, fără îndoială, mult superioare celor pe care le avem noi. El nu ne-a descoperit chestiunea clar, decât că ne-a spus că este informat în privința a toate câte ne privesc pe noi, precum și în privința tuturor afacerilor lumii. El ne spune că îngerii sunt slujitorii Lui și că aceștia au supraveghere peste poporul Său. „Nu sunt ei oare toți duhuri slujitoare trimise să slujească pentru cei care vor moșteni mântuirea?” Ei nu slujesc în sensul că în mod direct ne dau pâine, nici că ne pregătesc mâncarea, nici că ne construiesc casele — nu slujesc în nici unul din aceste moduri. Atunci cum ne slujesc ei? N-avem cum ști în mod clar cum slujesc decât din cuvintele Domnului nostru Isus, că îngerii „micuților” lui Dumnezeu privesc pururea fața Tatălui, au acces la El întotdeauna.

Faptul că acești îngeri îi reprezintă pe „micuți”, ar însemna că ei ar avea acces imediat la Dumnezeu și ar primi imediat atenția Lui. Ce rost ar avea primirea îngerilor în prezența Tatălui dacă n-ar fi ceva de comunicat? Înțelegem că Dumnezeu obține cunoștințe despre afacerile și interesele noastre prin metode pe care noi nu le cunoaștem. Putem însă presupune că mijloacele folosite sunt în mare măsură mesagerii îngerești. Conducerea fiecărei case de afaceri sau instituții bancare are anumite legi, anumite reglementări care guvernează toate operațiile afacerii. Exact la fel, Dumnezeu are anumite legi care guvernează natura. Nu este necesar să ne rugăm lui Dumnezeu ca pământul să se învârtă în jurul axei sale și să poată veni ziua de mâine. Putem fi siguri că Atotputernicul, Cel care reprezintă Dreptatea exactă și Înțelepciunea infinită, are legi care guvernează întregul Său univers; că îngerii înțeleg aceste legi și că ei sunt delegații lui Iehova, întocmai cum un tribunal pământean ar putea delega pe cineva să stea în scaunul de jurat și să ia informații.

((677))

Domnul nostru Isus, mesagerul principal

Dacă în legătură cu textul nostru avem în minte cuvintele Domnului nostru înainte de înălțarea Sa „Iată, Eu sunt cu voi în toate zilele, până la sfârșitul veacului”, vom înțelege că Domnul Isus este Mesagerul sau Îngerul Principal al lui Iehova. El desigur a fost Mesagerul principal pentru Biserica evanghelică. Gândul nostru este deci că prin îngeri și prin alte mijloace Dumnezeu guvernează lumea, și în special Se îngrijește de poporul Său, prin Domnul nostru Isus, care este Capul tuturor puterilor spirituale divine și are în grijă toate afacerile lui Iehova. Noi am fost aduși în Școala lui Cristos. El este Învățătorul nostru. Când mergem la Tatăl în rugăciune, noi nu ignorăm pe acest Învățător, ci mergem în numele Lui; și nu trebuie să presupunem că Tatăl Îl va ignora. El este reprezentantul Tatălui în procedurile Sale cu noi. Dar nu trebuie să presupunem că Domnul Isus are în supravegherea Sa personală fiecare detaliu al afacerilor lumii; ci mai degrabă că acei îngeri Îi raportează orice este necesar, și astfel anumite principii sunt în acțiune. Acesta ni se pare nouă a fi aranjamentul rațional și logic al lucrării divine. Nu insistăm asupra acestui lucru pentru alții, ci numai spunem că acesta ne atrage pe noi.

În vederea faptului că Biserica a fost pusă sub îndrumarea specială a Domnului Isus, n-ar fi un gând exagerat să zicem că Iehova face tabără în jurul poporul Său prin Isus și că îngerii sunt sub îndrumarea Lui. Dacă Satan este principalul din ceata sa de îngeri, tot așa Domnul nostru ar avea îngeri sub comanda Sa și El ar fi Prințul lor. Citim despre realizările lui Alexandru cel Mare și ale lui Napoleon Bonaparte, chiar dacă ei au avut mii de oameni subordonați lor ca să le facă voia. Tot așa ne gândim la toate ființele spirituale că sunt sub conducerea și îndrumarea lui Isus Cristos. Dumnezeu a încredințat în mâinile Lui toată puterea din cer și de pe pământ. Toți îngerii lui Dumnezeu au fost făcuți supuși Lui; și prin aceștia, sub controlul Domnului nostru, sunt supravegheate toate interesele poporului lui Dumnezeu. Acesta este gândul nostru, și ne place să ne gândim astfel.

Scăpare în diferite feluri

Textul nostru continuă și spune că îngerul care tăbărăște în jurul poporului Domnului „îi scapă”. În vechime copiii Domnului erau uneori scăpați miraculos. Unii au fost scăpați din închisoare, alții n-au fost. Unii au fost scăpați de sabie, alții n-au fost. Noi trebuie să acceptăm voia lui Dumnezeu oricare ar fie ea. Pentru a putea face aceasta, pentru binele nostru spiritual, binele nostru final, trebuie să ne dăm seama că termenii și condițiile sub care am fost acceptați de El au fost că noi ne vom preda fără rezerve în mâinile Lui. O teamă potrivită, sau reverență pentru Domnul ne-ar face să ne punem pe deplin în grija și sub conducerea și controlul Său. Experiențele noastre în viață ne-au arătat cât de incapabili suntem să ne conducem corect. Domnul va scăpa pe fiecare dintre noi în modul care ne va aduce cea mai mare măsură de binecuvântare.

În zilele apostolilor, Sf. Petru a fost scăpat din închisoare de un înger al Domnului, care i s-a arătat ca om. Aceasta a fost în interesul, nu numai al apostolului, ci al întregii Biserici, arătându-le că Domnul putea să Se îngrijească pe deplin de poporul Său, dându-le lecții valoroase. Și chiar dacă aceste manifestări exterioare nu ne sunt date nouă de acum, avem alte binecuvântări care compensează cu prisosință pentru aceste semne exterioare care nu sunt în prezent pentru binele Bisericii. Putem spune împreună cu apostolul că toate lucrurile lucrează împreună pentru binele celor care iubesc pe Dumnezeu, al celor chemați potrivit scopului Său. Noi trebuie să fim plini de încredere în El — că suntem obiectul celei mai alese griji ale Sale întotdeauna.

Fiecare sfânt are Îngerul său slujitor

În timp ce nu putem fi prea siguri în interpretarea dată de noi acestui subiect, înțelegem că fiecare din poporul Domnului, în măsura în care el este unul din copiii adevărați ai lui Dumnezeu, are un duh slujitor, o persoană, un înger, care are în grijă afacerile sale. Acest înger dă raport Domnului; dacă lunar, săptămânal, ceas de ceas, nu știm. Dacă Dumnezeu vede că acesta este cursul înțelept, potrivit, noi avem toată încrederea în înțelepciunea Lui. Orice a aranjat Dumnezeu este pe deplin satisfăcător pentru noi în această chestiune, și suntem siguri că este cu totul corect și deplin în armonie cu caracterul divin.

Gândim că acest principiu este ilustrat în Cartea profetului Daniel. Daniel s-a rugat și după puțin timp a primit răspuns la rugăciune. Îngerul Gabriel, care a fost mesagerul Domnului către Daniel, i-a explicat anumite lucruri. La începutul cererii sale Domnul a intenționat să-i trimită răspuns. Gabriel fusese trimis în mod special să-l informeze, dar a fost reținut de alte datorii. Faptul că a fost reținut să nu ne dea ideea că Daniel sau careva din poporul Domnului ar fi neglijat vreodată; dar că, în timp ce afacerile minore ale lui Daniel au fost sub îndrumarea unui înger inferior, au fost chestiuni importante care i-au fost încredințate lui Gabriel ca plenipotențiar, cum ar fi, în privința interesului lui Daniel și a altor chestiuni. A fost o întârziere și Gabriel a menționat ce a fost întârzierea; prințul Persiei i se împotrivise douăzeci și una de zile.

Am arătat aici că acest Veac Evanghelic este diferit de Veacul Iudaic și de cele anterioare; că după ce a fost introdusă Dispensația ((678)) Evanghelică, demonstrațiile exterioare, cum ar fi darurile Spiritului sfânt — darurile vindecării, darurile limbilor, ale interpretării limbilor și ale deosebirii spiritelor — vizitarea de către îngeri a trecut; și că de-a lungul Veacului Evanghelic voia lui Dumnezeu pentru Casa Spirituală a lui Israel a fost ca aceasta să umble prin credință și nu prin vedere, și de aceea era nepotrivit ca, după ce Biserica a fost complet stabilită, să se aștepte ca îngerii să se arate, să se manifeste vizibil.

Dar cu toate acestea, îngerii Domnului au asupra noastră cei din Biserica evanghelică supraveghere mai deosebită decât asupra oricăror altora din poporul Domnului, din oricare timp anterior din istoria lumii. Domnul Se preocupă în mod special de Israelul spiritual. Acești îngeri deci, au grijă de noi, ne supraveghează afacerile și sunt mijloacele sau canalele lui Dumnezeu de comunicare cu noi în privința voinței Sale; adică, comunicare în sensul providențelor pentru noi, determinând o providență sau alta.

Sfinții Îngeri nu se descoperă simțurilor noastre

Nu vrem să dăm ideea că îngerii șoptesc la urechea noastră. Noi credem că îngerii care șoptesc acum la ureche sunt aceeași care dau bătăi ușoare în masă, comunicări pe planșetă, comunicări prin scris și diferite alte comunicări la urechea și la ochiul mediilor spiritiste, și anume, spiritele rele, îngerii căzuți. Noi înțelegem că sfinții îngeri nu fac nimic de felul acesta. Poporul Domnului din veacul prezent trebuie să-și găsească instrucțiunile în Cuvântul Său. Nu este deloc nevoie de o carte asupra Mormonismului sau Spiritismului sau Gândirii Noi sau de o putere clarvăzătoare sau clarauzitoare pentru copiii Domnului. Toate acestea sunt capcane ale Adversarului și ale demonilor lui.

Urmașii lui Cristos au Biblia și slujirile invizibile ale sfinților îngeri să se îngrijească de interesele lor și să apere și să îndrumeze providențial afacerile lor. Pentru noi acest lucru este foarte real și de mare mângâiere. Dacă ne-am gândi că Dumnezeu face toate acestea personal, am crede că El desigur ne-a uitat. Dar având asigurarea Cuvântului Său că nici un fir de păr de pe capetele noastre nu cade fără atenția Tatălui, mintea noastră se poate odihni în faptul că El Își îndeplinește scopurile în Cristos pentru copiii Săi prin slujirea sfinților îngeri.