[ 151 ] D. 222 - N. 10 - M. 222

1 UMBRA e neagră când și când

Și drumul duce repeziș,

Și-n sufletul ce-i plin de gând

Viforul bate vâjâind.

Corul

Atunci mie numai Stânca,

Adăpost Stânca-mi fie numai;

Atunci mie numai Stânca,

Adăpost Stânca-mi fie numai.

2 Ziua e lungă când și când,

Piciorul nu poate de chin,

Dar am nădejde nouă-n drum,

Chemându-mă, Stânca văzând.

3 O, fie Doamne-n bine-n rău,

Stânca aproape de mine,

Ducă-mă calea peste munți,

Ducă-mă prin văi senine.

[ 152 ] D. 223 - N. 14 - M. 2231

PÂRINTE Tu ești soare-al meu,

Cu Tin-noaptea n-am frică eu,

Negura cât de mare e

Nu Te ascunde pe Tine.

2 Cel ce-mi ești scut și păzitor,

Venind vifor îngrozitor,

Tu-mi ești scăparea, Tu m-ascunzi,

Ție totul e-aplecător.

3 Căutând viața la Tine,

Harul Tău mă fericește.

Dacă stă turma cu Tine,

Binele n-o părăsește.

4 Pe care așa L-ai iubit,

Pe unicul Tău Fiu cel sfânt,

Vieții noastre dând zălog,

Prin El avem ce avem tot.

[ 153 ] D. 224 - N. 85 - M. 224

1 CE trist a și fost odată,

Când s-a întâmplat că eu,

Grăind către Isus am zis:

„Tot e-al meu, nimic al Tău”.

Tot e-al meu nimic al Tău,

Tot e-al meu nimic al Tău,

Când am grăit către Isus:

„Tot e-al meu nimic al Tău”.

2 Găsindu-mă El, văzându-L

Pe cruce cu chinul Său,

Sufletu-mi grăise astfel:

„E al meu și e al Tău”.

E al meu și e al Tău,

E al meu și e al Tău,

Sufletu-mi grăise astfel:

„E al meu și e al Tău”.

3 Din zi în zi ajutându-mi,

Vindecând sufletul meu,

Aproape de El Îi șopteam:

„Mult al Tău, puțin al meu”.

Mult al Tău, puțin al meu,

Mult al Tău, puțin al meu,

Aproape de El Îi șopteam:

„Mult al Tău, puțin al meu”.

4 Iubirea Ta-i ca și cerul

De înalt, Doamne-Ți zic eu,

Și mai afundă ca marea:

„Tot al Tău, nimic al meu”.

Tot al Tău, nimic al meu,

Tot al Tău, nimic al meu,

Iubirea Ta-i ca și cerul:

„Tot al Tău, nimic al meu”.

[ 154 ] D. 226 - N. 199 - M. 226

1 PREZENȚA Ta este fericirea mea,

Lasă Doamne să Teprimesc,

Ziua mângâieri, noaptea bucurie,

Nădejdea mea și toate-mi ești.

2 În noapte senină conduci turma Ta,

Ca să pască pe câmpul gras.

Pentru turmă 'colo crește iubirea

Și nu vom pribegi flămânzi.

3 Glasul meu Ție nu-Ți va mai fi străin,

Strigând mereu către Tine,

Pe masa mea vei pune tot ce e bun,

Inima-mi s-umple de Tine.

[ 155 ] D. 229 - N. 89 - M. 229

1 A nu fi nimic, nimic,

Stând la picioarele Lui

Ca și un vas stricat și gol,

Ce e al Măiestrului.

El m-ar umplea desigur,

Că slujindu-I în toate Lui,

Ar curge peste mine

Sfântă-ndurarea Lui.

Corul

A nu fi nimic, nimic,

Stând la picioarele Lui

Ca și un vas stricat și gol,

Ce e-al Măiestrului.

2 A nu fi nimic, nimic

Și purtat de mâna Lui,

A sta înaintea ușii,

Ascultând porunca Lui,

Ar fi un mijloc numai,

Carele să-L preamărească,

A aștepta-n liniște,

Până ce mă cheamă.

3 A nu fi nimic, nimic,

Să m-ardă chiar rușinea,

Aș jura-n praf numai pe El,

Să Îl cunoască lumea.

Mai bine-a nu fi nimic,

Să răsune cântările:

„Tot binele-i de la EL,

Fie-I Lui mărire!"

[ 156 ] D. 230 - N. 46 - M. 230

1 LUMÂNAREA-I cu ulei,

Și ne e alb vălul,

Așteptăm pe Mirele,

Ca să pășim pragul.

Știm că noi nu suntem demni,

Trebuie să spunem,

Ulei și văl strălucitor,

Tot de la El le-avem.

Corul

Iată vine Mirele,

Cu El poate să intre,

Cel cu lumânarul plin

Și albe 'mbrăcăminte.

2 Pe El noi Îl vom vedea,

Strălucește calea,

În această glorie,

Prin El duce calea.

Noi deloc nu suntem demni

La a Lui chemare,

Aflăm mare bucurie,

Luând lumânare.

3 Prin ușile deschise

Nunta strălucește,

Acela ce intr-aici,

Pe veci fericește.

Iată și-mpăratul nost',

Făptura-I lucește.

Dacă s-a închide ușa,

Nu s-a mai deschide.

[ 157 ] D. 232 - N. 42 - M. 232

1 UNDE sunt secerătorii, care

Adună tot grâul în grânare?

La lucru cu secera dreptății

Pân-nu-i strâns tot grâul n-om odihni.

Corul

Secerători-s puțini Doamne,

Cu ei ne vom uni înlucrare.

O, cine s-ar teme-a se osteni,

Grâul de neghină a-l despărți.

2 Mergi afară de drum, pe câmpie,

Buruiene sunt dar și grâu este;

Apoi caută și drumul de țară,

Grăind pe toți lachemarea-naltă.

3 Câmpiile acum se coc deja,

Lumea așteaptă acuma vestea;

Secerători puțini, mult e lucrul,

Așteptăm până va chema Domnul.

4 Fiii Domnului luați secera,

Și nu lăsați grâul a se călca;

Lucrați până Domnul zice: bine,

Vă veți bucura-n a Lui patrie.

[ 158 ] D. 235 - N. 23 - M. 235

1 LAUDÂ suflete al meu

Pe-mpăratul cerului,

Mântuindu-te pe tine,

Cântă preamărirea Lui.

Aleluia, aleluia,

Cântă preamărirea Lui.

2 Laudă-L pentru mila Sa

În lipsa părinților,

Cel ce-i târziu cu pedeapsa,

Și-i iute la ajutor.

Aleluia, aleluia,

Și-i iute la ajutor.

3 Ne-e Părinte bun și iartă

Ale noastre mari greșeli,

Ne dezmiardă și alungă,

Vrăjmașii noștri mișei.

Aleluia, aleluia,

Vrăjmașii noștri mișei.

[ 159 ] D. 238 - N. 219 - M. 238

1 PE El, prin cine părtașii

Dreptății am devenit,

Veniți ca să Îl lăudăm,

Ca să fie preamărit,

Ca să fie preamărit.

2 Tezaur scump e dreptatea,

Învață-mă-o Doamne.

Fără de Tine nu avem

Noi nici o bucurie,

Noi nici o bucurie.

3 Cât am cunoscut noi din ea,

Așază-ne-o în inimi.

Și în ziua când vei veni,

Lasă fiii Tăi să fim,

Lasă fiii Tăi să fim.

[ 160 ] D. 240 - N. 24 - M. 240

1 CUM Te iubesc drag Isuse,

Știu că și Tu mă iubești,

Primește slaba-mi viață

Și cum vrei s-o folosești.

Al Tău este tot simțul meu,

Mintea și voința mea,

Și ce-i încă gol în mine

Umple cu iubirea Ta.

Corul

Cer, pământ și toate-a mele,

Le caut numai la Tine,

Isuse, scumpe Isuse,

Tu-mi ești întreaga lume.

2 Plăcerile pământene

Pentru mine-s în zadar,

Ce-mi ajunge aurul, când

Îmi răpește al Tău dar?

Îmi ești mai scump decât frații,

Fericirea mea Tu ești,

Mângâie-mă și mă lasă

Lângă Tine să trăiesc.

3 Fără frică mă apropii,

Doamne s-ating haina Ta,

Izvorul sfânt al iubirii

Îl simțesc asupra mea.

Văd că Te uiți către mine,

Ochii-Ți sclipesc minunat,

Aș vorbi dar n-am cuvântul

Și mă uit înfermecat!

4 Ce fericire-i iubirea

Ce îmi umple inima,

Sunt al Tău și cu credință

Mă duc către ținta mea.

Mă cheamă-o nouă ființă,

Țintă nouă-n drumul meu,

Cu răsăritul în suflet,

Eu al Tău și Tu al meu.

[ 161 ] D. 243 - C. 19 - M. 243

1 FII mărit scumpe Isuse,

Cel ce pe cruce-ai murit.

Sunt al Tău care, cu sânge,

Pe mine m-ai mântuit.

Corul

Fii mărit scumpe Isuse,

Cel ce pe cruce-ai murit.

Sunt al Tău care, cu sânge,

Pe mine m-ai mântuit.

2 Inima mea de mult cearcă

Liniște să găsească,

Dar cercare-a fost deșartă,

De când cred sunt fericit.

3 În toată viața Doamne

Vreau ca Ție să-Ți slujesc,

Să preamăresc mila-Ți mare

Eu nicicând nu mă sfiesc.

4 Miel al nevinovăției,

Al nostru mântuitor,

Fii mărit că sângele Tău,

'N veci ne mântuie pe noi.

5 Mulțumită sângelui,

Prin care curați suntem.

Mulțumită grației,

Ce ne ține, să cântăm.

[ 162 ] D. 246 - N. 119 - M. 246

1 RÂSCUMPÂRAȚI!

Să cântăm noi imnul,

Să-L lăudăm

C-a învins mormântul.

Cel ce Și-a jertfit viața,

(:Ne-a câștigat libertatea:)

Corul

Răscumpărați! De necazul lumii,

Răscumpărați! De păcatul morții,

Răscumpărați! Sângele Lui!

Răscumpărați! Mărire Lui!

2 Răscumpărați!

Cuvânt de scăpare, Bucurie!

Că pe toți învață.

Numai la Isus căutați,

(:Cu-al Său sânge sunteți scăpați:)

3 Răscumpărați!

Mare-i bucuria,

Isus Cristos,

Și-a jertfit viața.

Pentru min' I-a curs sângele

(:Și-așa mi-a șters păcatele:)

[ 163 ] D. 249 - N. 47 - M. 249

1 MAI spune-ne întâmplarea,

Milei fără sfârșit;

Vreau s-o aud totdeauna,

De când m-a mântuit.

Corul

Nici pe jumătate,

Nici pe jumătate,

Nu-i spusă mila cerească,

Nici pe jumătate.

2 Pace-am auzit-o numai,

În suflet neavând,

Până mi-a 'ncălzit sufletul,

Îngerul ceresc blând.

3 N-am eu loc altunde' decât

L-a Tale picioare,

Și nici bucurie, decât

A-Ți servi, o Doamne.

4 Voi avea mare plăcere,

Că cu ai Tăi oaspeți

Să cânt minunile Tale,

De a Ta dragoste.

[ 164 ] D. 250 - N. 120 - M. 250

1 ODIHNEASCÂ mâna,

Fața-nsenineze,

Să steie piciorul rănit,

Și lupta să-ncete.

2 Odihnească creierii,

Ochii se bucure,

Și căința de pe buze,

Treacă pe vecie.

3 Să nu fii disperat,

Isus S-apropie,

S-ai trezire zâmbitoare

Plin de bucurie.

4 Dintre nori mulți de praf,

Sună cântec vioi,

După o iarnă crâncenă

Vor fi mai multe flori.

5 Cei ce plângeți, sperați,

Vedeți raza de zori

Cum ne salută ea zâmbind,

Din vârful munților.

[ 165 ] D. 253 - N. 37 - M. 253

1 DOAMNE în săptămână

Ne-ai dus pe cărarea Ta.

Ne rugăm această zi,

Fie pentru noi, nou dar.

(:Fie ea plină de dar,

Fie al liniștii semn:)

2 Doamne prin numele Tău

Cerem mare mila Ta,

Treci păcatul de la noi

Și ne-arată fața Ta.

(:Să-nceteze grijile,

Pân-odihnim cu Tine:)

3 Venim să Te lăudăm,

Arată-Ți prezența Ta;

Și până Te adorăm,

'Ncălzește-ne inima.

(:Fă-ne Doamne de știre,

Că vom avea odihnă:)

[ 166 ] D. 255 - N. 217 - M. 255

1 CE fericire-i cuvântul

Mântuire! Milă!

(:Omului îi dă scăpare,

Domnul cel cu milă:)

2 Mântuire! Acest cuvânt

Să umple pământul,

(:Răsune cu bucurie,

Pentru toți cântecul:)

3 Mântuire sufletelor,

Ea aduce pacea,

(:Viața de veci fericită,

Pururea va ținea:)

4 Mântuire! Ce fericiți,

Sunt sfinții Domnului;

(:Ei au Cuvântul Domnului

Și toți Îi servesc Lui:)

5 Mântuire! O minune

Ce o face Cristos,

(:Să-L servim noi pe vecie,

El primește voios:)

6 Mântuire! Sfânt Părinte

Și Tu sfânt Fiu al Lui,

(:Planul Tău ce înțelept e,

Aștept tainele lui:)

7 Mântuire! Și gând de ea

Ne dă mângâiere.

(:Și când scopul va fi gata,

Sună laudele:)

[ 167 ] D. 258 N. - 44 - M. 258

1 CEL ce-mi ești mai scump ca tot,

Sufletul meu Ție se roagă,

Să mă primești la Tine

Și să-mi fii strânsă legătură.

Corul

Toată ziua, clipa

Arate puterea Ta,

Ducă-mă iubirea Ta

Și să-mi fii strânsă legătură.

2 Aici unde-s încercări,

Te rog ca să îmi arăți ținta,

Pentru ca-n Tine crezând

Să nu mai rătăcesc eu nicicând.

3 Vreau mai mult să Te iubesc,

Până ce îmi ține viața;

Ținta până o ajung,

Și ajung viața mărită.

4 Atunci toate le-oi vedea

Și a Ta va fi inima mea,

Și uitându-mă în jos

Voi lăuda Doamne calea Ta.

[ 168 ] D. 259 - N. 61 - M. 259

1 ISUS, iubirea Ta

Mi-o ai lăsat,

De la Tin' sufletu-mi,

Nu îl despart.

Mare iubirea mea,

Îți este aplecată;

Ca jertfă să fie,

Doamne Ție.

2 Pe cine-l apără

Dragostea Ta,

Se uită la Tine

Cu credință.

Dă-mi Doamne răbdarea,

Să vestesc dragostea

Și a Ta dreptate,

Pentru mine.

3 Dă-mi suflet credincios,

Cum e al Tău,

Să văd unde duce

Sfânt lucrul Tău.

Și să văd capătul,

Gloria numelui,

'Nvingerea dreptului,

Ce-i tot al Tău.

4 Voiesc Doamne s-umblu

Cărarea Ta,

Drumul unde-ai umblat

Cu-osteneala.

A purta crucea Ta,

Darul Tău a-l lua,

Rugarea-o-ascultă,

Doamne, ajută!

5 Tot ce am și ce sunt,

Tu mi le-ai dat,

Viața-mi salvată

Primește-o dar.

Și fața Ta văzând,

Lucru plăcut făcând,

Pentru mine pe veci

Destul va fi.

[ 169 ] D. 360 - N. 70 - M. 260

1 TRIMITE, Doamne, lumină,

Vizir să ne fie,

S-ajungem pe Muntele Sfânt,

Să ne-nchinăm Ție.

Trimite-o pe uscat și-ape,

Ca Ție toți să se-nchine,

Lumina Ta dreaptă ne-o

dă Doamne!

2 Trimite, Doamne, lumină,

Unde e păcatul.

Ridică ostașii crucii

Să deie Cuvântul.

Risipește rătăcirea,

Și răspândește-Ți mărirea,

Lumina Ta dreaptă ne-o dă Doamne!

3 Trimite, Doamne, lumină,

Vestea bucuriei,

Până lumea va cunoaște,

Cuvântul Scripturii.

Razele stelelor Tale

Străbată tot mai departe,

Lumina Ta dreaptă ne-o dă Doamne!

4 Trimite, Doamne, lumină,

Dă cum că raza Ta,

Calea dreaptă să ne-arate,

Să treacă negura.

Lumea asta fie plină

De a Ta sfântă glorie,

Lumina Ta dreaptă ne-o dă Doamne!

[ 170 ] D. 263 - N. 27 - M. 263

1 SIMPLU crezând Domnului,

Pe calea viforului,

Trecându-mi pregătirea,

Isus e-ncrederea mea.

Corul

Cred pe când trec zilele,

Și zboară minutele;

Chiar orice-aș întâmpina

Isus e-ncrederea mea.

2 Duhul Său lumina-mi e,

Puteri noi îmi croiește,

Pe calea Lui n-oi cădea,

Isus e-ncrederea mea.

3 Cânt pe drumul luminos,

Mă rog de-i primejdios,

În pericol m-a ținea,

Isus e-ncrederea mea.

4 Mă-ncred pân-am viață,

Mă-ncred de vine moartea,

Până-ajung la ținta mea,

Isus e-ncrederea mea.

[ 171 ] D. 272 - N. 32 - M. 272

1 'NAINTE pentru Isus,

Voi ostașii crucii;

Steagul Regelui nostru,

Să-l apărăm cu toți.

Cu-al Său popor la luptă,

El ne-ncetat merge,

Până când toți vrăjmașii

El îi va învinge.

2 Sus dar, toți pentru Isus,

Cu a Sa putere;

Nu cu-a trupului puteri,

Vom sta-n primejdie;

Ale dreptății arme,

Cu-ndrăzneală le luați;

În rugă și priveghind

Cu vrăjmașii luptați.

3 Sus dar toți pentru Isus,

Căci lupta scurtă e,

Azi sună glas de luptă,

Dar mâine de-nvingere;

Coroane ale vieții

Sunt pentru-nvingători,

Cu Regele măririi,

Ei pe veci vor domni.

[ 172 ] D. 281 - N. 142 - M. 281

1 ISUS Cristos fundament

La Biserica Sa,

Prin apă și prin Cuvânt

Făptură nouă-i ea,

Venind din cer s-aleagă,

Pe ea de Mireasă;

Cumpărând-o cu sânge,

Ca ea să trăiască.

2 Umblând în valea morții,

Este apăsată,

Având în mintea sa

Piedică foarte grea,

Dar sfinții priveghează,

Cât ține necazul;

Lacrimile-or înceta

Și-a răsuna cântul.

3 Între dureri și necaz

Și zgomot de luptă,

Ea așteaptă sfârșitul,

Și pacea veșnică.

Mărita vedenie,

Curând va fi-aicea,

Biserica va-nvinge

Și va avea pacea.

[ 173 ] D. 284 - N. 207 - M. 284

1 DOMNUL e al meu

Păstor 'ngrijitor,

El mă paște credincios,

Pe câmpuri verzi și

de-nsetez,

Mă duce la izvor.

Corul

Jugul Lui e ușor și foarte bun,

Cei ce-l poartă sunt fericiți,

Noaptea, ziua El mă conducă,

La apa vieții.

2. Sufletu-mi strigă

o-ntărește-mă,

Dă-mi putere destulă,

Numai pentru a Ta voie,

În calea îngustă.

3 Deși umblu în valea morții, eu,

Oare de ce să mă tem?

Mă apără toiagul Tău,

Doamne și nu mă tem.

[ 174 ] D. 290 - N. 110 - M. 290

1 IZVOR plin cu sânge, curge

Din rana lui Isus.

Spălat e de toată pata,

Cine crede-ntrânsul.

Corul

(:Cine crede-ntrânsul:)

Spălat e de toată pata,

Cine crede-ntrânsul.

2 De-acest izvor s-a bucurat

Tâlharul pe cruce,

Că pe păcătoși de păcat,

Isus mântuiește.

3 De când prin credință privesc

Curgerea din rană,

Pe Golgota mă-nveselesc,

Lui Isus cânt laudă.

4 Sângele Tău mile 'junghiat

Tare va rămânea,

Până pe-ai Tăi răscumpărați,

De totul i-a spăla.

5 Cântarea-mi va fi mai dulce

În locul cel sfânt, sus,

Când trupul praf s-a preface,

Și-n mormânt va fi pus.

[ 175 ] D. 296 - N. 13 - M. 296

1 MILA Domnului e mare,

Ca marea fără sfârșit,

Dreptatea Lui e gentilă,

Fie ori și cât de strict.

Vezi Scriptura, uită-te,

E plină de-armonie.

2 Mintea nu poate cuprinde

Mărimea iubirii Lui,

Pentru milă este gata

Inima a Domnului.

Vezi Scriptura, uită-te,

De gingășie-i plină.

3 Însă omul iubirii Lui

Face reguli fără rost,

Îi laudă răzbunarea

Ce la El nicicând n-a fost.

Vezi Scriptura, uită-te,

De dreptate e plină.

4 De e sinceră credința

Domnul o va socoti,

Ca soarele ne-a fi viața

Și pe noi ne-a ferici.

Vezi Scriptura, uită-te,

E plină de știri bune.

[ 176 ] D. 297 - N. 16 - M. 297

1 ÎN negura păcatului e lumea,

Lumina lumii e Isus,

Gloria Sa cade pe noi ca raza;

Lumina lumii e Isus.

Corul

Iute lumina ce-i pentru noi,

Cerul surâde tot pentru noi.

Deși am fost orbi,

vedea-vom noi;

Lumina lumii e Isus.

2 Nu vom rătăci,

ducându-ne Cristos,

Lumina lumii e Isus.

Lumină-i calea, care duce la El;

Lumina lumii e Isus.

3 Sunt orbi cei ce șed în întuneric,

Lumina lumii e Isus.

Vom străluci, porunca Lui ascultând;

Lumina lumii e Isus.

4 În lumea ce vine, nu va fi soare,

Lumina lumii e Isus.

Lumina Mielului va fi pentru toți;

Lumina lumii e Isus.

[ 177 ] D. 303 - N. 109 - M. 303

1 TU, care îmi ești partea mea

Și mai mult ca viața,

Lasă ca să-mi fac drumul meu,

În tovărășia Ta.

Aproape, aproape,

Aproape îmi dă loc,

Lasă ca în pribegie,

Cristos, la Tine s-am loc.

2 Nu pentru bunuri pământești

Mă rog eu către Tine,

Îndur orice suferințe,

Numai să fiu cu Tine.

Aproape, aproape,

Aproape îmi dă loc,

Îndur orice suferințe,

Cristos, la Tine s-am loc.

3 Du-mă peste valea morții

Și marea de păcate,

Să trec poarta vieții de veci,

Și eu Doamne cu Tine.

Aproape, aproape,

Aproape îmi dă loc,

Trecând poarta vieții de veci,

Cristos, la Tine s-am loc.

[ 178 ] D. 306 - N. 101 - M. 306

1 FII de față cu noi, Doamne,

L-al Tău Cuvânt părtași fă-ne;

Vorbești Doamne, noi ascultăm,

Ca servi ai Tăi, atenți suntem.

2 'Nalță-ne sus inimile,

Griji lumești nu le tulbure;

Cu dreptatea-Ți hrănește-ne,

Și cu a vieții pâine.

3 Cuvintele Tale sfinte,

Din nou putere deie-ne;

Ca-n credință să ne-ntărim

Și credincioși să Te servim.

4 Mai deplin Tu ni Te-arată,

Și a-Ți face voia ne-nvață;

Conducă-ne-a Ta grație,

Spre a Ta Împărăție.

[ 179 ] D. 259 - N. 61 - M. 309

1 LA lucru, la lucru, voi servii Domnului,

'Nainte e Isus, urmați-L bucuroși.

În luptă dă arme, El vă dă putere,

'Nainte intrați toți, în oastea lui Isus.

Corul

(:'Nainte, 'Nainte:)

bucuroși și voioși

Fiți în luptă pentru

Cristos.

2 La lucru, la lucru, cu pâine la flămânzi,

Cu vestea mântuirii la cei ce-s pierduți.

Onoarea voastră fie crucea lui Isus,

Să-L chemați, să vie cu ajutor de sus.

3 La lucru, la lucru! Ne îndeamnă Domnul,

Cel ce Lui urmează, odihnă el are.

Și lui se grăiește: o, păcătosule,

Dumnezeu te cheamă, vin la mântuire.

4 La lucru, la lucru! Priveghind vă rugați,

Că n-a fi vrăjmașul neînvins de Domnul.

Coroana e gata pentru cel credincios,

Lăudat să fie Domnul Isus Cristos.

[ 180 ] D. 316 - N. 99 - M. 316

1 PAZÂ, spune, zori mai fi vor

Și peste Sion raze?

Arată-se semne bune,

Peste a Ta cărare?

Da, pribeagule, te uită,

Strălucirea sus pe cer!

Ia-ți hainele de mireasă,

Fie-ți sufletul vesel.

2 Pază, spune, strălucește,

Anul mare-al Sâmbetei?

Și că sunt glasuri ce vestesc,

Venirea-mpărăției?

Da, pribeagule, te uită,

Colinele din Canaan

Și Salem, pentru mărire

Se scoală la mare an.

3 Uite pribeagule, țara,

Vine cu fructe-ncărcat;

Vezi colo strălucirea ei,

Toate-n pompă-s îmbrăcat.

Auzi! Imnuri se înalță

Pe Mielul bun lăudând,

Care-aduce mântuire

Omului, și pedepsind.

[ 181 ] D. 318 - N. 222 - M. 318

1 AM așteptat, am așteptat

Ziua cea profețită,

Care alungând negura,

Va veni strălucită.

Corul

Cerem dimineața asta,

Ziua mândră a sosit,

Fericiți care-au așteptat,

Căci umbrele s-au depărtat.

Regele, vezi, s-apropie,

Sioane Domnul vine.

2 Am așteptat să sosească,

Steaua mândr-a zorilor,

Măturând întunericul,

Și noaptea păcatelor.

3 Am așteptat pe Regele,

Pe Cel preamărit și bun,

Cel ce este El Lumina,

Calea și Adevărul.

4 Acuma vedem zorile,

Mileniului măreț,

Umbrele negre și reci

Se depărtează pe veci.

[ 182 ] D. 321 - N. 93 - M. 321

1 PRIETEN credincios e Isus!

El în toate ajută!

La Dumnezeu 'n numele Lui

Ducem necazurile!

Sufletele ne chinuim,

Cu roiul gândurilor,

Pentru că nu ne-am dus la El,

Să ne deie ajutor.

2 La probă sau la ispită,

Sau în vreme de nevoi,

Nu dispera, ci te-arată,

Înaintea Domnului!

N-ai mai avut așa prieten,

Carele să-ți ajute!

Mergi și-L roagă El îți vede,

Toate slăbiciunile!

3 Te apasă o tristețe,

Ai dureri mari pământești?

Mântuitoru-i medicul

Și leacuri la El găsești.

Toți te lasă și ai frică?

Crede și vei fi scăpat.

Numai ține-a Lui iubire

În suflet adânc păstrat.

[ 183 ] D. 183 - N. 177 - M. 328

1 CÂND mă-nspăimântă viața

Și pe pământ e vifor,

Eu la Domnul am refugiu,

El îmi este ajutorul.

Corul

Mă ascunde, mă ascunde,

Nu m-ajunge nici un rău;

Mă ascunde, mă ascunde,

Și mă ia sub scutul Său.

2 Deși mă lasă să sufăr,

Poftesc locuința Lui,

Pentru că El cu iubire

Își întoarce biciul Lui.

3 Necăjească-mă vrăjmașii,

Sau chiar ori ce de-ar fi;

Ce-aici se pare stricare,

S-a schimba-n bucurie.

4 Deși port acuma crucea,

Și mă-nfrânge viforul,

Isus apără și-ajută

Pe fiul Părintelui.

[ 184 ] D. 332 - N. 66 - M. 332

1 SFINȚILOR plângători,

Harfele le luați;

Lâng-a Babilonului râu,

Mai mult să nu plângeți.

2 Spiritul Domnului,

Harfa ne-a intonat;

Răsune-n armonie acum,

Al nostru sfânt cântat.

3 Cântarea s-o slăvim,

Care ne dă pacea;

Pacea Sionului acum,

Trăiește pururea.

4 Pe harfa cerească,

Răsune strunele;

Sionului învingere,

Domnul va aduce.

5 Nu va mai fi exil,

Numai libertate;

La Domnul vin popoarele,

După grea robie.

6 Sus dar ca să zidim,

Sfânta Biserică.

Și să vestim cu sufletul,

Evanghelia Sa.

7 Și peste ruine,

Va sta Biserica.

Misterul va străluci,

În lumina a Sa.

[ 185 ]

1 ADORMI-VOM dar nu pe veci,

Va fi o Dimineață,

Când cu ai noștri iubiți ne-om scula,

Spre o nouă viață.

Cei ce dorm în adâncime,

În pustiu care-i ascuns

Cari prin munți și văi odihnesc,

S-or scula odată sus.

Corul

Adormi-vom dar nu pe veci,

Va fi o Dimineață;

Când cu ai noștri iubiți ne-om scula,

Spre o nouă viață.

2 De vedem iubitul nostru,

Pe care mult îl grijeam,

Despărțit de sânul nostru,

O, atunci cum disperam.

În jurul mormântului său

Vărsăm lacrimi de jale,

Ni se pare că cu dânsul

bucuria dispare.

3 Adormi-vom, dar mormântul

Nu pe veci ne-a înghiți,

Binecuvântat e Domnul,

C-a frânt puterea morții.

Că de la mormânt ne trece

La viață veșnică,

Unde-și află fiecare,

Patria fericită!

[ 186 ]

1 AFLATU-M-A Păstorul bun,

Pe brațele Lui m-a pus,

Și din adânc unde zăceam,

La lumină m-a adus.

Corul

Aleluia! Aleluia!

Răsună cântarea mea,

Domnului fie mărire,

Mi-a făcut mântuire!

2 Vindecat-a Medicul bun

Multe rănile mele,

Datu-mi-a hrană de care,

Primesc iarăși putere.

3 De Mântuitorul spălat,

Cu haine albe cinstit,

În sângele Lui m-a sfințit,

O, cum sunt de fericit!

[ 187 ]

1 AICI vrajbe multe, dureri m-apasă;

La Tine Isuse mă simt acasă.

Între poporul Tău, Tu pace grăiești,

Aici am eu casă, unde mă scutești;

Casă, casă, scumpă casă!

O, de-aș fi Isuse la Tine-acasă.

2 Legământ scump al fiilor luminii,

Nimic nu-i mai frumos, Isus ca Tine!

De multe ori de la Tine rătăcesc,

Totuși din inimă acasă doresc;

Casă, casă, scumpă casă!

O, lasă-mă Doamne, în a Ta casă!

3 Pe pământ ca legat sunt în robie,

Străin și-ndepărtat de-a mea patrie.

Dar Mântuitorul curând mă scapă,

Atuncea bucuros ajung acasă;

Casă, casă, scumpă casă!

Vino, Doamne Isus, du-mă acasă!

[ 188 ]

1 AJUNS-AM timpuri grele,

Cum au fost profețit,

Profeții despre vremuri,

Cum în Scripturi stă scris;

Că-n timpul de pe urmă

Schimbări se vor ivi

Și-nvățături nedrepte,

Pe mulți vor birui.

2 Dar a sosit și vremea,

Cum a fost profețit,

Cristos Profetul lumii,

Cel pururea slăvit,

Războaie vezi o groază

Sosind din depărtări,

Se pregătește ziua,

Cumplitei răzbunări.

3 Sosesc lupte grozave,

Și vești se răspândesc,

Asupriri și nedreptăți,

Și boale se ivesc.

'Mulțitu-s-a păcatul,

Iubirea a răcit,

Dreptatea-i condamnată

Și pacea a pierit.

4 Dorim să piară răul,

Ce-n lume s-a ivit.

Să piară și Satana,

Prin care fu sădit.

Dorim să vină iară

Cristos, Regele drept,

Să guverneze lumea

Cu sceptrul Său de fier.

[ 189 ]

1 AL Tău sunt eu dar,

Cuvântu-mi zice:

Că toate mi s-au iertat.

Dar doresc a fi

Tot mai aproape,

Să nu rămân depărtat.

Corul

Du-mă Doamne, du-mă

Tot mai aproape,

Pe calea unde-ai răbdat.

Du-mă Doamne, du-mă

La Tine aproape,

O, Isus miel 'junghiat!

2 O, sfințește-mă

Prin al Tău Duh sfânt,

Ca să pot purta crucea;

Să pot lepăda

Tot pentru Tine,

Ca să am fericirea.

3 Ce plăcere-i în

Râvna inimii,

Când se-afundă-n iubire,

Și prin iubire

Cu toate ce are,

Se predă Doamne Ție.

4 Iubire adâncă,

Nemăsurată,

La Tine Isus este;

O, bucurie,

Nemaiajunsă,

La fața Ta se vede.

[ 190 ]

1 AM părăsit lumea cu poftele,

Sunt liber de toate păcatele;

Nu le mai vreau și știu prin grație,

Scump sângele lui Isus mă curățește.

Corul

Îl iubesc, Îl iubesc!

El întâi m-a iubit,

Și S-a dat pentru mine

De S-a răstignit.

2 Eram pierdut în câmpul de păcat;

De necredință eram subjugat.

Am fost fricos a crede Domnului,

Dar acum sunt curat prin sfânt sângele Lui.

3 Am fost legat, Iar acum sunt liber.

Eram orbit, acum lumina văd.

Am fost ca mort, Iar în Cristos trăiesc,

Să spun lumii că de la El pace primesc.

[ 191 ]

1 ASCULTAȚI acest cuvânt:

Ajutor dă Isus!

De bucurie sunând,

Ajutor dă Isus!

Sus dar toți răscumpărați,

Rază sfântă revărsați,

Prin munți,

Prin văi să strigați:

Ajutor dă Isus!

2 Răspândiți acest cuvânt:

Ajutor dă Isus!

Cu grăbire, ca un vânt,

Ajutor dă Isus!

Ce popor mare vine,

S-asculte asta veste;

Mulțumind așa zice:

Ajutor dă Isus!

3 O, cântați cu blândețe,

Ajutor dă Isus!

Inimii ce-i zdrobită,

Ajutor dă Isus!

De toate păcatele,

Spală-al lui Isus sânge;

Te-a-ndrepta și pe Tine,

Ajutor dă Isus!

[ 192 ]

1 AȘTEAPTÂ suflete

Pe Dumnezeu;

În El te-ncrede,

El te-ajută.

Nu dispera,

Vezi dimineața

Și în locul iernii

Vezi primăvara.

În tot necazul te-a apăra,

Domnul tău în lipsă te-a ajuta!

2 Așteaptă suflete

Pe Dumnezeu;

În El te-ncrede,

El te-ajută.

Orice-a urma,

El nu ne-a lăsa,

Nu-i mai mare lipsa

Decât mâna Sa.

Domnul ne ține,

El ne-ajută

Și sufletul nostru El îl scapă!

[ 193 ]

1 AUZI corul îngeresc,

Mărire lui Dumnezeu,

Mărire-n înălțime,

Pace la oameni fie.

Ce Dumnezeu a promis,

Pe Fiul Său L-a trimis,

(:Auzi corul îngeresc,

Cântând Tatălui ceresc:)

2 Cel în cer mult onorat,

Preamărit și înălțat,

Pe pământ jos a venit,

Și ca om trup a primit.

A venit a pătimi,

Pentru noi moartea-a primi,

(:A șterge păcatele,

Viață să ne deie:)

3 Ni s-a făcut de toate,

La El avem scăpare;

Bucuros ne primește,

Dă fericire, pace

Și la cer ne conduce,

Unde locul gătește,

(:Pentru cei răscumpărați,

Și cei binecuvântați:)

[ 194 ]

1 AUZIȚI Isus vă cheamă:

După Mine veniți!

Căci calea sus la cer poartă,

Deși este cu spini.

Sufletelor, grăbiți dară!

Veți afla dulce odihnă;

Unde în veci se-nveselesc

Cari acolo sosesc.

Corul

O, ce loc fericit! (:O, ce loc!:)

O, ce loc fericit e la Isus gătit!

Numărul sfinților de sus

E hotărât și bine spus

Și toți cântă: O, Mielule, luași învingere!

2 Auziți Sionul cântă,

Dacă un păcătos,

Din păcat cu pocăință,

La Isus s-a întors.

Toți îngerii se bucură;

Saltă oastea cea cerească,

Când Isus pe un păcătos

La lumină l-a-ntors.

[ 195 ] M. 84

1 BINECUVÂNTÂ-NE Doamne,

Până nu ne despărțim;

Condu-ne-n căile Tale,

Degrabă să ne vedem.

Corul

Binecuvântă ce-am vorbit,

Ascultă-ne cererea;

Și de-i așa a Ta voie,

Las' degrab-a ne vedea.

2 Doamne Tu ne-ai dat mâncare,

Mană din Cuvântul Tău,

Picioarele le-ai întărit,

Cu mâinile iar lucrăm.

3 Lucrează-n noi o, Tată sfânt,

Las să-Ți fim Biserică;

Condu-ne pe calea-ngustă,

În viață veșnică.

[ 196 ]

1 BUCUROS călătoresc cu voie,

În țara oștilor mântuite;

Cât de frumos ești Pământ dăruit!

Răbdarea mea va avea bun sfârșit.

Când corul îngerilor va suna,

Pe mine acasă mă va chema;

Din acest veșmânt mă voi dezbrăca,

Cu bucurie în patria mea.

2 Acei iubiți cari cu bucurie,

Se-nveselesc acolo-n mărire

Și de aici au mers sfârșind lupta,

La țărmure toți mă vor aștepta;

Auzi ce cântare dulce sună,

Chemându-mă: O, vino, o, pleacă!

Ancora aruncând la țărmure

Voi striga: „O, iubită patrie!"

3 Când moartea mă va duce în mormânt,

Și ai mei vor rămânea pe pământ,

Voi striga cu bucurie mare:

Moarte, asupra mea n-ai putere!

Dimineața veșnică va luci,

Cununa mea promisă voi primi,

Unde voi avea dulce odihnă,

Doresc acum, doresc eu acasă!

[ 197 ]

1 BUCURÂ-TE Sioane,

Și tu Ierusalime!

Vezi Împăratul păcii,

Iată la tine vine.

Corul

Fii voios Sionule,

Și tu Ierusalime,

Mărire fie Tatălui,

Mărire lui Dumnezeu!

2 Fii salutat o, Rege!

Fii, o, Fiul lui David!

O, Fiul lui Dumnezeu,

În veci va sta tronul Tău.

[ 198 ]

1 BULGÂROASÂ-I și îngustă

Calea care la cer poartă;

Fericiți care o află

Și pentru Isus se luptă.

Fericiți care-o sfârșesc

Și-n ea nu se odihnesc.

2 Mare plată vor avea,

Cei credincioși pân-la moarte,

Cari las' pofta și lumea,

Lui Isus trăiesc în toate;

A căror nădejde e,

Coroana de-nvingere.

3 Pe cruce a sângerat,

Cel ce partea ne-a câștigat

Și la cer sus S-a-nălțat.

El din praf sus S-a ridicat,

Chiar moartea a biruit

Strigând: tot s-a împlinit.

4 Doamne ia-ne la Tine,

Pe noi cari luptăm aicea.

'Ici noaptea ne cuprinde,

Dar sus, cer senin vom avea.

Acolo, dac-om sosi,

Zori cerești ne-or străluci.

5 Sus fraților, alergați,

Voioși prin acest deșert scurt.

Privegheați și vă rugați,

Dumnezeu va fi vouă scut.

Cel tare-n slăbii, bucuros,

Ne-a da învingere-n Cristos.

[ 199 ]

1 CA și un păstor la turmă,

Tu la noi jos ai venit,

Și acum Tu ne paști pe noi,

Cu mare dragostea Ta.

2 Ce ești Tu la toți ai Tăi,

Nici nu poate spune;

Ce lipsă are inima?

Păstorul nost' Isuse.

3 Necazul ne-ar înfricoșa?

Nu, că-i tare mâna Ta;

Toiagul Tău ne apără,

Suspinul îl alungă.

4 O, scump Mântuitorule,

Paște dară turma Ta!

Și-n tot pământul lățește

Sfântă păstoria Ta.

[ 200 ] D. 175 - N. 222

1 CÂND Domnul Isus va domni,

Toate s-or restatornici,

Toate-or crește din zi în zi

Și cei blânzi toți vor înflori.

2 Va rămânea acest cuvânt

Ori unde-n veci tot drept și sfânt:

Că a Mielului sfânt sânge,

La ai Săi e-mbrăcăminte.

3 În cer sus așa răsună:

Că această „mică turmă",

Unul singur ne-a mântuit,

Mielul sfânt care S-a jertfit.

4 Tu ești și Tu rămâi, Doamne,

Steaua cea conducătoare.

Tu ești izvoru-ndurării,

Tu ești speranța inimii.

5 Duhul Tău, al măririi Duh,

Ce Părintele Ți-a dădut,

Odihnește pe al Tău popor,

Și ne-nvață a-Ți fi martori.

6 O, Doamne dă-ne Duhul Tău

Ca să nu ne-nșele cel rău,

Ca nu numai să ne-arătăm

Ci într-adevăr să-Ți urmăm.