Vol. 22, Noiembrie-Decembrie 2014, Nr. 1

SCRISORI INTERESANTE

R 5122 W. T. 15 octombrie 1912 (pag. 330-331)

ÎNTREBĂRI CU PRIVIRE LA DISCIPLINA ADUNĂRII

Dragă frate Russell:

Unii dintre noi doresc un sfat în plus asupra a două puncte:

(1) Ce atitudine ar trebui să luăm față de frații care țin mici adunări neautorizate sau nestabilite de Adunarea cu care sunt în legătură?

(2) Am observat recomandarea ta cu privire la adunările de experiențe și la ajutorul lor în dezvoltarea caracterului. Ce ar trebui să facem în cazul când bătrânii se împotrivesc la aceste adunări, dar Adunarea dorește să le aibă?

RĂSPUNSUL EDITORULUI

Gândim că este mai degrabă neînțelept ca un frate care pretinde a fi membru al unei adunări să ignore total acea adunare în problema ținerii adunărilor. Pentru el, a iniția adunări, a le anunța, a le ține în timpul orelor obișnuite de întâlnire a adunării etc., ar părea să fie de natura ignorării adunării; și a ține adunări la aceeași oră ar putea fi considerată ca împotrivire. Totuși, chiar dacă toate acestea au fost făcute, n-ar constitui o cauză de ofensă sau de excomunicare. Adunarea ar trebui să se bucure șTIIND Că EVANGHELIA ÎMPăRățIEI ESTE PREDICATă, CHIAR DACă AR FI PREDICATă într-un mod de ceartă sau gâlceavă, după cum sugerează sf. Pavel (Fil. 1:15-18). O adunare n-ar avea mai mult drept de a gândi sau vorbi rău despre un astfel de frate și despre efortul lui, decât de a gândi sau a vorbi rău despre orice slujitor creștin din orice denominație și despre efortul lui.

Dacă totuși un frate ar fi invitat să țină un mic discurs într-un mod privat sau semi-privat în fața câtorva, nu ca o adunare obișnuită, nici ca o adunare împotrivitoare, nici la o oră care ar veni în conflict, n-ar părea să fie nici un motiv de reproș. Dimpotrivă, cu toții ar trebui să-i lăudăm iubirea și zelul, și mulțumind Domnului pentru privilegiile fratelui, să căutăm privilegii asemănătoare pentru noi.

Trebuie să ținem minte în mod strict că Domnul nu ne-a dat niciunuia dintre noi dreptul de a supraveghea lucrarea Sa, nici de a interzice altuia să predice Evanghelia. Ucenicii din vechime au făcut aceasta cu o anumită ocazie și Isus i-a mustrat, spunând: „Nu-l opriți, căci nu este nimeni care să facă o minune în Numele Meu și să Mă poată vorbi de rău îndată după aceea” (Marcu 9:38-40). Iarăși a spus: „Căci acolo unde doi sau trei sunt adunați pentru numele Meu, acolo sunt și Eu în mijlocul lor” (Matei 18:20). El nu a spus că aceia doi sau trei trebuie să fie autorizați, împuterniciți, sau în vreun fel privilegiați de oameni. Prin urmare, orice cooperare există în BISERICă, Să fie numai din iubire, din înțelepciune, din aprecierea voinței divine și a unității BISERICII.

Suntem surprinși să aflăm că există unii în opoziție cu adunările de experiențe săptămânale pe care noi le-am recomandat atât de mult. După experiența noastră, acest fel de adunare este de cel mai mare ajutor spiritual. În multe locuri, dacă ar fi necesar să aibă doar o singură întâlnire, adunările fără îndoială ar ține întâlnirea pentru experiențe săptămânală, ca fiind cea mai bună și mai de ajutor dintre toate. Recomandăm miercuri seara ca fiind cea mai potrivită ocazie pentru acest fel de adunare. Am recomandat deja ca subiectul săptămânal să fie textul de Mană din joia precedentă. Respectând această regulă, poporul Domnului din întreaga lume poate studia și gândi mult pe aceleași linii, și căutând experiențe în aceeași direcție, obțin binecuvântări corespunzătoare.

Recomandăm o încercare a acestei metode pentru toate adunările de pretutindeni. Vor avea multe lucruri despre care să spună dacă odată și-au însușit obiceiul de a căuta providențele Domnului în afacerile vieții, observând experiențele și lecțiile, și comparându-le cu instrucțiunile Cuvântului divin. Cei care urmează acest curs sunt adesea surprinși să observe cu cât mai valoroasă decât înainte este pentru ei fiecare zi.

Pentru mulți, viața este o chestiune de rutină sau un vis. Ca Noi Creaturi, noi dorim ca fiecare zi să fie plină de experiențe creștine și de gândire inteligentă îndreptată și modelată de Cuvântul divin. Această condiție binecuvântată este atinsă în mare măsură prin metoda pe care am indicat-o. Creșterea noastră în har nu depinde atât de mult de numărul capitolelor sau versetelor pe care le citim, cât de deprinderea minții noastre, a inimii și a voinței noastre în legătură cu ceea ce deja știm și ceea ce învățăm zilnic despre voia lui Dumnezeu.

Nu bătrânii de adunare, ci adunarea trebuie să hotărască ce adunări dorește să țină. Când adunarea decide, bătrânii, desigur, au totuși privilegiul să renunțe la funcție. Într-adevăr, ar fi desigur avantajos, atât pentru bătrân cât și pentru adunare, ca astfel de bătrâni care doresc să stăpânească în casa Domnului să renunțe, în loc să dorească să o servească.

Totuși, experiența ne învață că în mod frecvent presupusele opoziții sunt numai înțelegeri greșite. Noi sfătuim un nou studiu atent al STUDIILOR ÎN SCRIPTURI, VOL. VI. Într-adevăr, le reamintim dragilor prieteni cât de slabă este memoria noastră a tuturor, și înțelepciunea, deci, a cursului care să fie urmat de către foarte mulți — citirea tuturor celor șase volume ale STUDIILOR ÎN SCIPTURI în fiecare an — douăsprezece pagini sau mai mult în fiecare zi. Cei care urmează acest curs raportează mare binecuvântare și dau dovadă de o mare claritate în ADEVăR.

* * *

Preaiubite frate Russell

Găsești atașat aici raportul săptămânii. Lucrarea înaintează glorios și cu avânt tot mai crescut. Săptămâna a fost supraîncărcată cu felul cel mai greu de lucrare, iar binecuvântarea și prezența Domnului nu părea niciodată nici pe jumătate atât de îmbelșugată. Dar necesitatea lucrului rapid și continuu nu este deloc exagerată. Mi se pare, cu unele excepții, că se cere o zi în cele mai multe locuri.

Sunt însă unele lucruri care ne întristează foarte tare. Este înlocuirea ADEVăRULUI prețios al Domnului și „spiritul unei minți sănătoase” cu propriile lor toane neînsemnate. În unele cazuri aceștia presupun de rău, făcând eforturi de a se ridica și a părea înțelepți. În unele cazuri, eforturile lor de a-și menține responsabilitățile în biserică, pentru care nu sunt potriviți, îi fac nu numai să nesocotească ajutorul unor membri confrați superiori lor în Corp, ci și să-i vorbească de rău.

Faptul că acum este în curs o separare rapidă, este clar ca lumina zilei. Este atât de distinct și extins, încât este alarmant. Desigur, se cuvine ca fiecare consacrat să fie în gardă cum n-a mai fost înainte. Ispitele de a neglija disciplina în corp și a se complăcea în dorințe umane sunt atât de subtile și de puternice, încât să se dovedească distructive înainte ca ele să se realizeze.

Cu multă iubire pentru tine și pentru toți cei dragi de la Betel și de pretutindeni. Al vostru cu credincioșie în serviciul Învățătorului.

O. L. Sullivan

* * *

Dragă frate Russell

Harul, îndurarea și pacea de la Dumnezeu Tatăl nostru și de la Isus Cristos Domnul nostru să fie cu tine!

Suntem încântați să te vedem și să te auzim din nou, atât în Glasgow cât și în Londra. Cred că o mare binecuvântare pentru biserica din Nottingham s-a dovedit convenția din Londra. Două treimi dintre membrii noștri au fost prezenți, și am primit un asemenea imbold încât suntem acum în stare să avem o adunare publică oricând.

Sunt sigur că vei fi încântat să afli că la adunarea noastră din lunea trecută am hotărât să închiriem o sală mai mare, și chiar dacă cheltuielile vor fi mari, totuși prietenii au decis să sacrifice mai mult decât înainte, pentru a se putea da o bună mărturie în acest loc.

Dragă frate, pentru mine este o mare bucurie că în fine a venit asemenea trezire, căci cu puțin timp în urmă eram aproape fără speranța trezirii interesului. Ție însă, sub îndrumarea Domnului, ți s-a permis să faci aceasta și este mare motiv de mulțumire.

Sugestia „Cum voi răsplăti Domnului toate binefacerile Lui față de mine”, care să fie spusă în fiecare dimineață, este împlinită de un mare număr de prieteni și are un efect bun și de accea ei sunt dornici să facă mai mult.

Desigur, noi n-am făcut în trecut cât am fi putut face, dar acum sperăm că se va da o bună mărturie.

Dragă frate, ești menționat în fiecare rugăciune a noastră, ca iubitul nostru Tată Ceresc să-ți dea tot mai mult din Spiritul Său, așa încât să poți continua să ne dai „hrană la timp”; și în ceea ce mă privește, simt zi de zi că mi s-a dat un mare și important privilegiu să dau mărturie pentru Adevăr.

Desigur, obosesc mai mult în această lucrare decât în munca mea școlară, dar aceasta este cu atât mai mult un motiv de bucurie, și din inimă laud pe Dumnezeu pentru acest privilegiu!

Multe, multe mulțumiri, dragă frate, pentru „Poemele Zorilor” trimise de la filiala britanică. Cu cât ne gândim mai mult la atenția ta iubitoare față de noi toți, cu atât te iubim mai mult și dorim să te urmăm, după cum tu urmezi pe Învățătorul.

De multe ori mi s-a spus că am mare zel, dar că este pentru un om și nu pentru Dumnezeu. Aceasta fiindcă ziceam: „Să vedem ce spune fratele Russell despre acest subiect”.

Am fi încântați, dragă frate, dacă ne-ai putea face iarăși o vizită în Nottingham data viitoare când vizitezi această țară.

De la ultima ta vizită ni s-au alăturat câțiva, și lăudăm pe Dumnezeu pentru aceasta; doi sunt membri foarte serioși.

Și acum dragă frate, rugăciunea noastră este ca pacea lui Dumnezeu care întrece orice înțelegere omenească să fie și să continue asupra ta. Iubire de la noi amândoi.

Al vostru în iubitul nostru Răscumpărător.

J. și C. Hodson, Anglia