CÂNTĂRI ÎN NOAPTE 10 MARTIE

Iată, plugarul așteaptă roada scumpă a pământului, având răbdare „ Fiți și voi îndelung răbdători. Iacov 5:7, 8

Răbdarea este o virtute pe care Tatăl Ceresc dorește să o cultive în noi, și El Însuși este cel mai mare exemplu de răbdare. În toate secolele trecute, El a îndurat cu răbdare ocările celor care, neînțelegând cursul înțelepciunii Lui în aplicarea dreptății și în realizarea scopurilor adânci ale harului Său abundent, au atribuit răul, și numai răul, caracterului Său cu adevărat glorios și sfânt. El știe că „la timpul cuvenit" caracterul Lui va fi justificat pe deplin, și astfel El așteaptă cu răbdare, lucrează și îndură. De asemenea Domnul nostru Isus așteaptă și îndură. El a îndurat mare umilire prin coborârea la starea noastră joasă. Apoi ca om a îndurat cu răbdare împotrivirile păcătoșilor și persecuțiile ingrate, chiar până la moarte, din partea celor pe care a venit să-i mântuiască. Și, ca și Tatăl Lui Ceresc, prin toate acestea a fost îmbărbătat gândindu-Se la „timpul cuvenit", cu toate că atunci acesta era în viitorul îndepărtat, când caracterul Său și al Tatălui vor fi justificate pe deplin și arătate fiecărei creaturi din cer și de pe pământ. Și totuși, binecuvântatul nostru Domn Isus și Tatăl ceresc cel vrednic de adorare așteaptă cu răbdare marele final. Deci, într-o atitudine asemănătoare a minții, trebuie să așteptăm și noi; căci robul nu este mai presus decât Domnul său, și bucuria noastră în privința viitorului, dacă avem gândul lui Cristos, va fi nu numai datorită perspectivei justificării și gloriei noastre, ci și perspectivei justificării și a gloriei lui Dumnezeu și a Domnului nostru Isus, și a perspectivei triumfului veșnic al adevărului și dreptății. W. T. 1906-166 (R 3784:1) (Cântarea 29)