Vol. 16 Martie-Aprilie 2009 Nr. 3

CĂSĂTORIA ESTE ONORABILĂ

R 5353 W. T. 15 noiembrei 1913 (pag. 349)

Nu contează ce ar zice sau ar face alții, fiecare din poporul Domnului trebuie să fie îndrumat în judecata sa de litera și de spiritul Cuvântului Domnului, Biblia. Acesta declară: ȘCăsătoria este onorabilă în toate, și patul conjugal este neîntinat” (Evr. 13:4, după trad. engleză — n. t.). Sf. Pavel recomandă ca aceia din poporul Domnului care doresc să se predea complet serviciului divin, fără îndoială vor putea realiza sacrificiul lor cu bucurie rămânând necăsătoriți. El își spune motivul pentru acest argument, dar nu spune că starea de căsătorie este nesfântă sau necurată sau în vreun fel contrară legii lui Dumnezeu. El declară numai că bărbatul căsătorit, în mod destul de potrivit, va căuta să-i placă soției, iar femeia căsătorită, în mod natural și potrivit, va căuta să-i placă soțului.

Astfel, a fi în starea căsătoriei va lua mai mult sau mai puțin din unicitatea scopului cu care individul va putea servi pe Dumnezeu în corp și în spirit (1 Cor. 7:32-35). Sf. Pavel amintește Bisericii că el a găsit starea de necăsătorit, celibatul, a fi avantajoasă — că el putea face mai mare serviciu decât dacă ar fi fost ipotecat mai mult sau mai puțin de grijile față de un tovarăș și de datoriile față de acesta.

Dar sf. Pavel arată în mod clar că nu există nici o lege a lui Dumnezeu care să le interzică fraților și surorilor în Domnul de a se căsători dacă ei găsesc, în judecata lor, că acest lucru este necesar sau preferabil în cazurile lor — dacă ei cred că prin aceasta pot duce la îndeplinire voturile lor de consacrare mai acceptabil.

Menționăm aceasta pentru că în unele cazuri frații și surorile, sfătuindu-i pe cei necăsătoriți, au trecut peste ceea ce este scris — punând asupra lor poveri pe care Domnul niciodată nu le-a declarat — spunându-le că a se căsători înseamnă a pierde premiul Chemării noastre de Sus. Intențiile bune nu pot justifica pe cineva în astfel de cale.

Pe lângă aceasta, recent am auzit despre un cuplu iubit care are un copil mic, pe care în mod potrivit ei îl iubesc foarte mult. Mama a fost șocată de niște surori care i-au dat de înțeles că a fi mamă trebuie considerată a fi o rușine, în vederea așteptării marilor schimbări care trebuie să aibă loc în curând.

Credem că acele surori dragi au făcut o greșeală. Ele, desigur, au dreptul să gândească în ceea ce le privește pe ele însele și să-și croiască propriile lor căi în viață potrivit celei mai bune judecăți a lor în privința voinței Domnului. Dar n-au nici un drept să-i cenzureze pe alții fiindcă au altă opinie asupra acestui subiect. în fața Stăpânului său, fiecare servitor stă în picioare sau cade. Nimic din Biblie nu vorbește cu lipsă de respect despre calitatea de tată sau mamă — chiar dimpotrivă.

Dacă, așa cum sugerează apostolul, unii din poporul Domnului sunt de acord să trăiască o viață de celibat, este o chestiune care-i privește. Dacă ei se fac astfel fameni în interesele cauzei Domnului, pentru a putea avea mai multe ocazii, energie și mijloace de investit în serviciul lui Dumnezeu, este sacrificiul lor prin alegerea lor, și ei trebuie să privească la Domnul pentru răsplata pe care El o vede cea mai bună. Dar dacă este alegerea lor și ei urmează să fie răsplătiți, să ne amintim că și alții au egală alegere și pot, dacă cred că este potrivit, să apuce pe o cale opusă, fără să primească din partea noastră o condamnare, și, de fapt, fără ca noi să simțim că avem chiar și cel mai mic drept să ne amestecăm în drepturile și privilegiile lor sociale.

Regula de Aur este de foarte mare ajutor în procedurile noastre cu frații și în procedurile cu lumea. Noi trebuie să le facem altora cum am vrea ca alții să ne facă nouă. Să le acordăm aceleași libertăți pe care le considerăm potrivite pentru noi.

Ne temem că unii dintre cititorii noștri n-au dat suficientă atenție capitolului 12 din Volumul VI al Studiilor în Scripturi, care examinează subiectul în detaliu.