Pagina 51

OSPĂȚUL ÎMPĂRATULUI BELȘAȚAR

Mândria a dezechilibrat judecata lui Nebucadnețar care a înălțat o statuie mare în câmpia Dura, înfățișându-l pe el însuși ca și conducător al Pământului, în fața căruia toți oamenii trebuiau să se închine în supunere plină de respect! Dacă oamenii l-ar putea privi ca pe un zeu, ar fi mai sigur că i s-ar supune. Dar printre ei erau trei evrei care au refuzat să se închine. Considerentele lor religioase n-au fost respectate. A fost destul că ei au sfidat pe împăratul Nebucadnețar. Un cuptor mare a fost încălzit de șapte ori mai mult decât se obișnuia, sau cât se putea de mult, și cei trei servitori ai lui Dumnezeu au fost aruncați în el. Oamenii care i-au aruncat au luat foc și au murit.
Nebucadnețar și sfătuitorii lui, privind spre cuptor, au văzut pe cei trei nevătămați, iar cu ei era Unul ca un Fiu al lui Dumnezeu. Nebucadnețar a recunoscut pe Dumnezeul evreilor și a poruncit ca toți oamenii să I se închine. Chiar dacă poporul lui Dumnezeu poate fi supus actualmente la încercări de foc, probabil că ei nu vor fi arși literal într-un cuptor. Cu toate acestea, puterea lui Dumnezeu le poate păzi inima în orice încercare.
După aceea Nebucadnețar a înnebunit și a trăit cu iarbă ca animalele timp de șapte ani, după care i-a revenit rațiunea și a dat slavă lui Dumnezeu.
Mai târziu a urmat ospățul lui Belșațar, scrierea pe perete și căderea Babilonului, când împărăția mezilor și perșilor, reprezentată în statuie prin argint, iar în viziunea lui Daniel prin urs, a pus stăpânire pe domeniile odată stăpânite de Babilon. Armata lui Cirus a deviat Eufratul, a intrat prin albia râului și a capturat cetatea care părea de neînvins.
În Apocalipsa Babilonul este numele simbolic al unui mare sistem eclesiastic. Căderea lui se întâmplă, cum este descris, prin secarea Eufratului simbolic, pentru a se pregăti calea Împăraților de la Răsărit - a Preoțimii Împărătești, al cărei Cap este Isus. Râul reprezintă oameni și bogăție. Apoc. 17:15.