Vol. 16 Iulie-August 2009 Nr. 5

Ce înseamnă a mânca trupul și a bea sângele Domnului

”Dacă nu mâncați trupul Fiului Omului și dacă nu beți sângele Lui, n-aveți viață în voi înșivă.” Ioan 6:53.

R 5342 W. T. 1 noiembrie 1913 (pag. 328-329)

În acest capitol Domnul li se adresează evreilor, care nu credeau în El, ci murmurau din cauză că le spusese că El era adevărata Pâine din Cer. Expresia Șa mânca trupul și a bea sângele” avea o adâncă semnificație spirituală pe care nimeni în afară de israeliții adevărați n-o putea primi. și acest lucru este și acum adevărat. Lumea, când Isus va lucra cu ea în Veacul viitor, va avea într-adevăr ocazia să mănânce din trupul Său — să-și însușească meritele sacrificiului Său; dar nu va avea ocazia să participe la Paharul Său — să bea din sângele Său. Simbolic, Paharul înseamnă viața sacrificată. Lumea nu va avea nici o parte în suferințele lui Cristos, reprezentate în Pahar.

Cuvintele Domnului nostru implică: Dacă acceptați propunerea Mea din Veacul Evanghelic, puteți avea viață, și s-o aveți mai abundentă decât a avut omul vreodată sau decât putea s-o aibă. Puteți avea viață inerentă — „viață în voi înșivă”.

Cele două mântuiri ilustrate

Noi credem că în Scripturi se face deosebire între pâine, care simbolizează trupul Domnului, și vin, care simbolizează sângele Lui. Biserica, pentru a fi acceptată de Domnul ca membri ai Corpului Său glorificat, trebuie să se împărtășească de ambele acestea prin participare. Pâinea, după cum explică apostolul, reprezintă pentru noi nu numai pe Domnul nostru, ca Pâinea Vieții necesară pentru noi, ci ne reprezintă și pe noi ca membrii Săi, ca să fim frânți cum a fost Domnul nostru; iar vinul reprezintă nu numai sângele Domnului nostru, ci și sângele Bisericii — că noi suntem părtași cu El în suferințele Sale de sacrificiu. 1 Cor. 10:16, 17.

Privilegiul părtășiei la Paharul Domnului nu este pentru lume. Lumea nu va avea parte în suferințele lui Cristos, pentru că toată ocazia de a participa la suferințele și la gloria Sa se vor fi sfârșit când Biserica va fi glorificată. Domnul a spus: „Beți toți din el” — beți-l tot. Nu va mai fi nimic de băut pentru lume. Iar noi care suntem din clasa Bisericii Șîmplinim ce lipsește necazurilor lui Hristos”. Colos. 1:24.

„Trupul Fiului Omului” reprezintă Restabilirea la privilegiile umane, adică mijlocul pentru obținerea ei, și redă omului viața pe care o pierduse — viața pierdută în Adam — viața umană, viața pământească. Ea va fi darul lui Dumnezeu prin Cristos. Dar furnizarea acestei Pâini nu va fi suficientă. Lumea va trebui să mănânce din Pâine și să aibă ajutorul pe care-l va da Domnul prin împărăția Sa. Isus a spus (versetul 51): „Eu sunt Pâinea vie, care S-a coborât din cer. Dacă mănâncă cineva din pâinea aceasta, va trăi în veac”.

Dintr-un punct de vedere se poate vorbi despre lume că nu este moartă. Ea și-a pierdut dreptul la viață, dar Dumnezeu a făcut aranjamente prin Isus, prin care acea viață va fi restabilită. A fost pierdută în Adam, dar va fi restabilită prin Cristos, al doilea Adam. în timpul acestor șase mii de ani, lumea a fost într-o stare de înfometare și decăzută. Dar Dumnezeu a dat această Pâine și ea va fi pentru lume în Veacul Milenar.

Nu se arată simbolic nicăieri în Scripturi că lumea se va împărtăși din sânge, și astfel va participa la suferințele lui Cristos. Numai puțini sunt reprezentați ca împărtășindu-se din sânge. Acest lucru este arătat în Leviticul 16. Sângele stropit a doua oară pe Capacul Ispășirii este pentru tot poporul, satisfăcând astfel Dreptatea. Aceasta reprezintă eliberarea întregii omeniri din sentința morții, dându-le tuturor ocazia să mănânce din Pâine și să nu moară.

În altă ilustrație găsim că sângele este folosit ca să reprezinte acceptarea aranjamentului divin de către om. în pecetluirea Legământului Legii, care este un tip al Noului Legământ, Moise a stropit întâi cărțile Legii, reprezentând satisfacerea Dreptății. Apoi cu același sânge a stropit tot poporul (Evr. 9:19; Exod. 24:8). Stropirea cărților Legii a cerut numai câteva secunde; dar stropirea poporului a cerut mult timp.

La începutul Veacului Milenar — imediat ce Biserica va fi unită cu Capul ei dincolo de văl — sângele va fi stropit pentru a satisface Dreptatea pentru lume. Apoi, ca Mijlocitor, Cristos va începe să facă o lucrare pentru toți care o vor primi. și lucrarea aceea este reprezentată simbolic prin stropirea poporului cu sânge. Cu alte cuvinte, fiecare membru al omenirii va fi privilegiat să vină în relație de Legământ cu Dumnezeu prin Mijlocitorul, acceptând termenii pe care El îi va prezenta în timpul Domniei Milenare.

Cea mai valoroasă hrană și băutură cunoscute

Dacă oamenii vor împlini cerințele în timpul Domniei lui Mesia, la încheierea acelei perioade ei vor fi perfecți; și El îi va prezenta înaintea Tatălui și toți vor fi primiți în deplină relație de legământ cu El, toți care vor îndura cu credincioșie proba aplicată atunci.

În contextul nostru (versetul 54) citim: „Cine mănâncă trupul Meu și bea sângele Meu are viața veșnică”. Declarațiile Domnului nostru în multe împrejurări sunt atât de largi încât ele cuprind nu numai Turma Mică, ci și Marea Mulțime, și în aceasta arată mare înțelepciune. în acest verset Domnul nu spune: „are viața veșnică” în el însuși, pentru că dintre cei care acum fac un Legământ de sacrificiu și devin părtași Paharului și Pâinii, sunt unii care nu vor ajunge la viață inerentă — nemurire — ci vor trece prin mare strâmtorare și vor obține viață pe un plan spiritual mai jos. Ei nu vor avea viață inerentă, chiar dacă va fi viață veșnică. Cei care vor obține nemurirea vor avea viață veșnică pe planul cel mai înalt. Cei din Marea Mulțime vor avea viață veșnică, dar nu nemurire — nu viață în ei înșiși.

Când Domnul nostru a spus, „Căci trupul Meu este adevărată hrană și sângele Meu adevărată băutură” (versetul 55), înțelegem că a vrut să spună că aceasta este cea mai valoroasă hrană și băutură cunoscute vreodată. Nici o altă pâine nu are așa valoare și nici o altă băutură n-ar putea fi așa de prețioasă ca aceasta, prin împărtășirea din ele putându-se obține glorie, onoare și nemurire — natura divină, viața în sine.

Ploaia de mană antitipică

Pâinea din cer a fost trupul Domnului, pe care El urma să-L dea pentru viața lumii. și Isus explică faptul că aceasta a fost simbolizată prin mana care a căzut în pustie. El a spus: ȘPărinții voștri au mâncat mana în pustie și au murit. Dacă mănâncă cineva din pâinea aceasta, va trăi în veac”. El a mai spus (Ioan 12:24): „Dacă grăuntele de grâu care a căzut pe pământ nu moare, rămâne singur; dar, dacă moare, aduce multă roadă”. și El a căzut pe pământ și a murit. Iar noi devenim părtași cu El în moartea Lui. Noi participăm la suferințele și la moartea Lui, ceea ce lumea nu va face niciodată. Ea va avea parte de rezultatul lor.

Toată lucrarea acestui Veac Evanghelic este pregătirea hranei pentru omenire și a sângelui cu care va fi stropită. Dar Mesajul Domnului din textul nostru n-a fost intenționat pentru lume. După cum ne spune El: „Vouă v-a fost dat să cunoașteți tainele împărăției cerurilor”.

Numai o clasă specială a putut cunoaște ceva despre Taina lui Dumnezeu în toți acești o mie nouă sute de ani — în aceste două milenii. Aceste lucruri au fost ascunse de lume în general. Acum însă credem că a sosit timpul când ele trebuie date lumii, conștientizând lumea de binecuvântările pe care le are Dumnezeu de dat în curând. Scripturile ne spun că Taina va fi dezvăluită în timpul sunării trâmbiței a șaptea — care sună acum. Aducerea la cunoștință a acestor adevăruri, prin urmare, ar părea să fie ploaia de mană.