CÂNTĂRI ÎN NOAPTE 18 DECEMBRIE

Domnul păzește pe toți cei care Îl iubesc. Psalmul 145:20

Când observăm grija providențială divină pentru poporul tipic al lui Dumnezeu, aceasta ne sporește credința și încrederea pe care o avem în calitate de copii spirituali ai Lui, pentru că, împreună cu apostolul, ne gândim că dacă Dumnezeu ne-a iubit atât de mult pe când eram încă păcătoși, încât Și-a dat Fiul pentru noi, cu cât mai mult ne iubește acum, când nu mai suntem păcătoși, necunoscuți, străini, ci ne-am consacrat Lui și căutăm să umblăm pe urmele Răscumpărătorului nostru. Tot așa, ne gândim că dacă Dumnezeu Și-a folosit grija providențială în interesul poporului Său tipic, El este tot atât de dispus și dornic să facă tot atâta, și chiar mai mult pentru Israelul Său spiritual — pentru adevărații israeliți în care nu se găsește vicleșug — cei care au intrat într-un legământ cu El și care caută să umble nu potrivit cărnii, ci potrivit Spiritului. Textul nostru este în acord cu acest gând. „Domnul păzește pe toți cei care Îl iubesc.” Adevărat, El are o iubire compătimitoare pentru lume, iubire care L-a determinat să asigure răscumpărarea pentru toți la timpul potrivit — toți cei răscumpărați vor avea o manifestare a iubirii și grijii divine pentru interesele lor — dar acum, în timpul Veacului Evanghelic, binecuvântările divine sunt acordate celor care vor forma Biserica, Trupul lui Cristos, care Îl iubesc mai mult decât își iubesc casele sau pământurile, părinții sau copiii, sau pe ei înșiși. Toți cei care pot declara în inima lor loialitate față de Domnul, credința și încrederea lor în El, pot fi siguri că toate lucrurile sunt supravegheate pentru binele lor și lucrează pentru binele lor, atât în cele pământești, cât și în cele veșnice. W. T. 1905-333 (R 3658:5) (Cântarea 211)