CÂNTĂRI ÎN NOAPTE 03 FEBRUARIE

Orânduirile Tale au fost cântările mele, în casa pribegiei mele. Psalmul 119:54

Este scris că El „ne insuflă cântări în noapte" și că „Mi-a pus în gură o cântare nouă". Pe noi nu ne surprinde să aflăm că sfinții vor „sălta de bucurie „ îmbrăcați în slavă", și vor cânta tare, cu mari laude lui Dumnezeu în gura lor, când li se va da să împlinească judecățile scrise, dar unora li s-ar putea părea ciudat că actualele condiții de imperfecțiune și slăbiciune, în care gemem și suntem împovărați, ar fi o stare în care cântările, mulțumirile și veselia să predomine. Totuși, aceasta este voința divină, după cum este și afirmația divină în legătură cu toți cei care sunt cu adevărat învingători: ei trebuie să fie veseli în casa pribegiei lor. În legătură cu această veselie Domnul nostru declară: „Nimeni nu va lua de la voi bucuria voastră". Deci, în timp ce există o măsură de suspin din cauza unor poveri din partea celor care au ajuns la noua viață, există de asemenea bucurii binecuvântate pe care lumea nu le poate da, nici nu le poate lua; și acestea sunt sursa și cauza bucuriei neîntrerupte și a „cântărilor în noapte", înaintea zorilor glorioase ale noii zile milenare. Aceste cântări sunt inspirate de bucuriile acordate nouă în casa pribegiei noastre — în timp ce noi suntem de fapt absenți din „casa" noastră. W. T. 1897-305 (R 2231:6) (Cântarea 133)