RĂSPUNSURILE EDITORULUI LA UNELE ÎNTREBĂRI INTERESANTE

DOUĂ RÂNDUIRI — UNA DE LA DUMNEZEU, UNA DE LA OM

R 5807 1 decembrie 1915 (pag. 358-360)

Întrebare — Când, de către cine și cum ai fost tu rânduit ca serv al Evangheliei?

Răspuns — Înainte de a răspunde la această întrebare, voi atrage atenția asupra învățăturii scripturale despre rânduire. Există două rânduiri potrivite, din ceea ce credem noi că este punctul de vedere al Bibliei. Una este de la Dumnezeu; una de la oameni. Rânduirea lui Dumnezeu este conceperea Spiritului Sfânt. Fără aceasta nimeni nu este autorizat să vestească Evanghelia. Dacă cineva predică fără această rânduire, după înțelegerea noastră, ei predică fără rânduire divină. Face ceva ce nu este autorizat să facă.

Domnul nostru ne-a spus cum a fost rânduit să fie predicator; și Scripturile ne spun că noi trebuie să umblăm în urmele Lui și să avem experiențe similare cu ale Lui în multe privințe. Ca servi ai Crucii, noi trebuie să copiem pe Domnul nostru Isus Cristos cât putem de complet. Dar El a fost perfect, iar noi suntem imperfecți. Prin urmare noi trebuie să avem iertarea păcatelor, în timp ce El n-a avut păcate. De aceea, El constituie bazele iertării tuturor celor care vin la Tatăl prin credință în sângele Său. El menționează propria Sa rânduire zicând, „Duhul Stăpânului Domnul este peste Mine, căci Domnul M-a uns să aduc vești bune celor blânzi” (Isaia 61:1). La fel cum acea rânduire a venit peste Isus, mai târziu ea a venit și peste ucenici la Rusalii; și de-a lungul Vârstei Evanghelice a venit peste urmașii lui Cristos, ungându-i să vestească Evanghelia — Luca 4:17-21; 1 Ioan 2:27.

Toți cei care au primit rânduirea de la Dumnezeu au autoritatea să propovăduiască, după ocaziile și capacitatea lor. Unii dintre ei pot fi surdo-muți și nu pot vesti auzibil. Alții pot fi limitați prin sex; surorile nu pot propovădui în felul în care fac frații; dar ele pot propovădui totuși, „virtuțile Celui care v-a chemat din întuneric la lumina Sa minunată” (1 Petru 2:9). Mai mult, ele sunt pe deplin rânduite să facă cunoscute veștile bune, dar, în conformitate cu declarația apostolului Pavel, nu într-un mod public. Există unii barbați care nu pot predica în public pentru că le lipsește talentul sau ocazia, dar toți oamenii, prin viețile și conduita lor, pot proclama gloria și onoarea marelui și iubitorului Dumnezeu care i-a scos din întuneric la lumină, afară dintr-o groapă oribilă, afară din mocirlă, le-a pus piciorul pe Stâncă și le-a întărit pașii — Psalm 40:2.

Mai vine și o rânduire specială a acelora care sunt numiți servi ai Evangheliei, clasă în care mă socotesc și eu. Aceasta este rânduirea de la Biserică, și este recunoscută de toate denominațiile de peste tot. Aceasta este considerată de unii o simplă formalitate, de unii este făcută cu mare ceremonie, de alții cu mai puțină ceremonie. Dar, după înțelegerea noastră, fiecare adunare trebuie să-i aibă pe aceia pe care i-a ales, rânduiți într-un mod scriptural — prin ridicare de mâini — prin vot.

Forma declarației din Fapte 14:23, cu alte numeroase referiri la bătrâni în legătură cu toate bisericile, justifică concluzia că rânduirea a fost obiceiul invariabil în Biserica timpurie. Termenul „bătrâni”, cum este în acest text, include evangheliști, păstori, învățători și profeți — vorbitori publici. De aceea este important să aflăm ce vrea să ((360)) se spună prin cuvântul „rânduit”.

În prezent cuvântul rânduire este folosit în general cu referire la o ceremonie de instalare; dar nu aceasta este semnificația cuvântului grec cheirotoneo, folosit în acest text. Acesta înseamnă „a alege prin ridicare de mâini”, forma de vot obișnuită încă. Această definiție este dată în „Concordanța Analitică a Bibliei” a profesorului Young. Aceasta fiind considerată o autoritate presbiteriană, dăm de asemenea definiția arătată în „Conconrdanța Exhaustivă a Bibliei” a lui Strong, care poate fi considerată o autoritate metodistă. Cea din urmă definește rădăcina cuvântului — „unul care ridică mâna, sau votant (prin ridicarea mâinii)”.

Metoda scripturală de rânduire a bătrânilor în toate bisericile este prin alegere de către adunare — prin ridicarea mâinii pentru vot. A insista pentru o astfel de alegere înainte de a servi înseamnă a urma ordinea scripturală; aceasta îl întărește pe bătrân, și, în plus, îi reamintește adunării datoriile și responsabilitățile ca unii care aleg bătrâni în numele și Spiritul Domnului — arătând alegerea lui Dumnezeu, voia Lui. În plus, aranjamentul scriptural interesează pe membrii adunării în toate cuvintele și faptele bătrânilor, ca servii și reprezentanții lor. Aceasta se opune ideii atât de răspândite că bătrânii stăpânesc și conduc adunarea, și pune capăt gândirii lor despre adunare că ar fi „poporul meu” — în loc de „poporul Domnului pe care eu îl servesc”.

Cine n-a fost rânduit în aceste două feluri nu este un serv rânduit al Evangheliei în sens scriptural. Mai întâi este necesară rânduirea divină; apoi este necesară rânduirea pământească. Prin harul lui Dumnezeu eu le am pe amândouă.

În cazul acelora care fac o lucrare publică în numele SOCIETĂȚII DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE, ei sunt rânduiți ca întreg. Ei sunt trimiși de funcționarii Societății; și cum majoritatea adunărilor sunt recunoscute de Societate, iar ele, la rândul lor, recunosc Societatea, de aceea ele recunosc această rânduire prin Societate.

_____________________

Întrebare — De unde și-a luat Societatea autoritatea de a trimite predicatori?

Răspuns — Mai întâi ea obține autoritatea de la Domnul, care autorizează pe tot poporul Lui, care primește Spiritul Sfânt să meargă. În al doilea rând, Societatea este o organizație de afaceri pentru lucru religios în serviciul Domnului, tipărind cărți, broșuri, hărți etc., și trimițând pe reprezentanții ei să predice — prin cuvânt și prin pagini tipărite. Aceasta este singura ei treabă. Ea acționează în același fel cum a acționat Biserica din Antiohia, care a ales în mod special pe Pavel și pe Barnaba să facă o lucrare misionară, votând ca ei să fie reprezentanții acelei Biserici — Fapte 13:2, 3.

Când Pavel și Barnaba au plecat, ei n-au spus, „Noi predicăm în numele nostru”. Ei au avut dreptul să meargă în numele Domnului și să predice; dar, în plus, ei au avut sprijinul financiar, cum înțelegem noi, al adunării din Antiohia, exact cum azi reprezentanții noștri au spijinul Societății. Când ei se duc într-un loc, pot spune, „Aici este o scrisoare care arată că noi lucrăm pentru Societate”. Deci ei nu merg doar în numele lui Cristos, ci se duc ca reprezentanți ai acestei Societăți, care se știe că face o lucrare de evanghelizare.

______________________

Întrebare — În privința numelui asociației: Este SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE sau ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI?

Răspuns — Ambele. Ele sunt virtual același lucru. ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI, SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE și ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI sunt în multe privințe identice. De ce există trei nume? Pentru același motiv pentru care în diferite biserici sunt Societăți diferite — Societatea Misionară Internă, Societatea Creștină Străduința și Liga Epworth etc., etc. Nu fac ele aceeași lucrare și încearcă să ajute oamenii să trăiască o viață creștină etc.? Ba da. De ce au Societăți diferite? Pentru motivul că fiecare are o branșă diferită a lucrării de care să se ocupe.

Așa este și cu noi. Asociația mamă este SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE, înregistrată sub legile Statului Pennsylvania. Scopul ei este să publice Adevărul, să trimită misionari etc., etc. Proprietatea necesară ca să încheie afaceri etc., a fost pe numele ei; pentru că n-a fost necesar altceva în Statul Pennsylvania.

Când ne-am mutat aici la New York am fost informați că SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE nu poate deține titlu de proprietate aici. Ni s-a spus, „Puteți face afaceri personal, dar nu ca o Societate. Așa că dacă vreți să faceți afaceri aici, trebuie să fiți înregistrați ca Asociație”. „Foarte bine” am spus, „vom organiza ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI”. Acesta este numai un alt nume pentru SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE, pentru afaceri în New York.

Mai târziu, în Marea Britanie, am fost informați, „Statutul vostru american nu valorează nimic aici”. Ca urmare, am scos un statut acolo pentru ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI. Acesta este practic identic cu statutul SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE.

Era necesar să facem aceste trei societăți diferite datorită legilor din diferite state și țări. Pentru anumite lucruri numele preferabil este SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE. Aceasta este societatea mamă și cea la care se fac contribuțiile. Dacă cineva vrea sa facă o donație, se așteaptă s-o facă pe numele SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE.

((361))

ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI este singura din cele trei care poate face afaceri aici în New York, și SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE lucrează cu ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI ca și cum ar fi două organizații independente. Totuși ele sunt una și aceeași — exact cum este și în cazul diferitelor societăți ale bisericilor nominale, care ar avea, poate, același contabil.

Astfel întreaga conducere este prin SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE, iar aceste organizații auxiliare ajută numai la îndeplinirea lucrării. Noi uneori folosim un nume și alteori altul, exact cum oricine are dreptul să folosească orice nume potrivit pentru activitatea sa. Este tot atât de potrivit să spunem că suntem ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI. Noi suntem studenți ai Bibliei și ajutăm pe studenții Bibliei din orice parte a lumii, prin pagini tipărite, prin ajutor financiar și în alte moduri. Este de asemenea potrivit să folosim numele ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI în legătură cu persoanele care sunt angajate în vestire și acționează sub îndrumarea SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE.

Cu alte cuvinte, ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI nu poate face afaceri decât prin SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE. SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE are conducerea iar ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI face lucrarea — absolut.

ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI nu are statut legal decât în Marea Britanie; ASOCIAȚIA TRIBUNA POPORULUI nu are decât în statul New York.

Noi păstrăm numele „TURNUL DE VEGHERE” proeminent pe antetele de scrisori etc., așa încât frații să nu ne înțeleagă greșit și să creadă că „TURNUL DE VEGHERE” a ieșit din lucrare. Folosim un nume sau altul, după cum pare mai convenabil în lucrare. De exemplu, acum avem pe prima pagină a STUDIILOR ÎN SCRIPTURI numele ASOCIAȚIA INTERNAȚIONALĂ A STUDENȚILOR BIBLIEI în loc de SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE cum era înainte. Aici avem un nume distinct, diferit de altele. Există Asociații ale Învățătorilor Bibliei, Societăți de Tratate etc., etc.; dar noi avem un nume care se potrivește în mod special pentru publicațiile noastre, pentru că el reprezintă exact gândul pe care dorim să-l exprimăm.

_____________________

Întrebare — Ce școală de teologie ai absolvit?

Răspuns — Sunt încă în Școala lui Cristos și încă nu am absolvit. Noi ne luăm teologia din BIBLIE. Unii dintre prietenii noștri și-au obținut teologia altfel, au luat-o de la instructori umani, și după aceea au aflat că și-au pierdut timpul. Unele lucruri pe care ei le-au învățat erau scripturale, iar unele erau sectare. Noi încercăm doar să aflăm ce învață BIBLIA. După cum i-a spus apostolul Pavel lui Timotei, așa vrem să facem și noi: „Străduiește-te să te prezinți aprobat înaintea lui Dumnezeu, ca un lucrător care n-are de ce să-i fie rușine, și care împarte drept Cuvântul adevărului” — 2 Tim. 2:15.

Apostolul nu i-a spus lui Timotei să meargă la vreo școală teologică, nici nu i-a spus care școla era bună de a ajunge la confuzie. El i-a spus tânărului doar să împartă drept CUVÂNTUL ADEVĂRULUI — să vadă care porțiuni se referă la Israelul Natural și care se referă la Israelul Spiritual; care sunt promisiunile pământești, care aparțin omului natural, și care sunt promisiunile spirituale, care aparțin creștinului; care aparțin timpului prezent și care viitorului.

Unii dintre noi au absolvit un seminar teologic. Când au absolvit au crezut că școala lor era cea mai bună. Dar de când au intrat în Școala lui Cristos, au aflat că era mult mai bine dacă nu s-ar fi dus deloc la seminarul teologic; pentru că a trebuit luni și ani pentru a scoate din capul lor erorile care le-au fost introduse.

________________________

Întrebare — Cum să înțelegem sfatul apostolului către Timotei „să nu-ți pui mâinile peste nimeni cu grabă” (1 Tim. 5:22)? Nu implică aceasta o rânduire formală?

Răspuns — Cuvintele apostolului Pavel către Timotei pot fi înțelese diferit. Dacă am citi în ziarul de mâine dimineață că cineva a pus mâna în grabă pe un om, am înțelege că el a fost atacat. Trebuie să ținem seama că nu acesta este sensul expresiei în greacă, ci traducătorii ne-au dat ceea ce au crezut ei că ar fi sensul potrivit. Biserica timpurie avea o ceremonie oficială de punere a mâinilor pe capul bătrânilor, diaconilor etc. Când apostolii făceau aceasta, era semnul împărtășirii Spiritului sfânt. Doar apostolii puteau să împartă Spiritul. Totuși bisericile se poate să fi avut unele obiceiuri în privința numirii servitorilor, și făcând astfel ei arătau că au aprobat acele persoane.

N-ar fi nimic nepotrivit într-o ceremonie similară de trimitere a unui peregrin de către SOCIETATEA DE BIBLII ȘI TRATATE TURNUL DE VEGHERE pentru un serviciu special. Funcționarii Societății ar putea ieși în față să-și pună mâinile pe capul peregrinului și să spună: „Tu ești reprezentantul Societății”. Preoții din vechime și-au pus mâinile pe capul animalului care trebuia jertfit — pentru a arăta că acesta îi reprezenta pe ei. Așa că cineva poate fi trimis de către Societate; dar o ceremonie de punere a mâinilor ar fi numai o plăcere pentru ochi, neaducând cu sine vreo altă autoritate afară de cuvintele „Tu ești numit pentru serviciul cutare și cutare” etc.

Aceasta lasă pentru fiecare mic grup al poporului Domnului să folosească orice ceremonie aleg ei. Episcopalii și Catolicii folosesc o ceremonie fastuoasă; alte denominații, mai puțin. Credem că și noi avem dreptul să folosim ceremonii după cum dorim. Înțelesul cuvântului rânduire este a autoriza. Adevărata rânduire este, mai întâi, a Spiritului sfânt; a doua, a asociației, care trimite servul ei cu Mesajul Evangheliei.