MINTE ȘI VOINȚĂ

R 5486 W. T. 15 iunie 1914 (pag. 190)

În Turnul de Veghere din 15 aprilie se află o afirmație care pare să ceară o explicație. La pagina 117, rândurile 11 și 12, citim: „Voința corpului a fost socotită complet moartă înainte ca individul să poată fi socotit o Nouă Creatură”. Deși este adevărat că aceste cuvinte, minte și voință, sunt adesea folosite alternativ, cu toate acestea obiceiul nostru a fost să facem deosebire între ele; dar în propoziția de mai sus acest lucru a fost neglijat.

Voința cărnii moare în realitate; și noi primim o voință nouă, o voință sfântă, voința lui Dumnezeu, în loc de voința noastră. Dacă acea voință ar înceta vreodată să fie sfântă și s-ar întoarce iarăși să fie o voință carnală, aceea ar fi ceea ce apostolul numește „dare înapoi spre pierzare”. Sf. Petru spune că o astfel de schimbare a voinței ar corespunde cu o scroafă care s-ar întoarce să se tăvălească în noroi, după ce a fost spălată. Cei care se întorc voit și deliberat înapoi la voința cărnii sunt zugrăviți ca „de două ori morți, dezrădăcinați”. Cu alte cuvinte, aceasta ar însemna că, voința trupească fiind reînsuflețită, noua voință concepută de spirit a murit.

Dar cu mintea este altfel. Mintea este o parte a corpului. Corpul are poftele, preferințele, înclinațiile sale și își cere continuu drepturile pământești împotriva deciziei noii voințe. Mintea carnală, deci, nu este moartă; altfel nu ar putea protesta și lupta împotriva spiritului voinței noi, Noua Creatură în Isus Cristos. Galateni 5:17.

Astfel de deosebiri clar marcate se găsesc numai în Biblie, și probabil nu vor fi apreciate de nimeni în afară de cei care studiază Biblia atent. Era mai bine să fi spus prin urmare: „Mintea cărnii este socotită moartă, înainte ca individul să poată fi socotit o nouă Creatură”.

Aceasta este în armonie cu afirmația apostolului „Socotiți-vă morți față de păcat, dar vii pentru Dumnezeu”. Iarăși citim: „Dați morții îomorâțiș mădularele voastre care sunt pe pământ” — mintea voastră carnală. Această omorâre a minții carnale înseamnă o luptă continuă din partea voinței noi împotriva vechii creaturi socotită moartă, dar care de fapt nu este moartă.