[ 351 ] N. 234 - M. 419

1 SÂ ne bucurăm că am ajuns,

Acum mai aproape,

De-acel măreț și prea dorit timp,

Care ne bucură;

Unde lacrimile-or înceta,

Și necaz n-a mai fi,

Căci se vor schimba în bucurii,

Și dreptul va-nflori.

2 Te mărim Părinte, că pe noi,

Pân-acum ne-ai condus;

De cădere ne-ai păzit pe noi,

Spre bine ne ajuți.

Te mărim, noi, căci misterul Tău,

Nouă ne-ai arătat;

Și priceperea minții noastre

Mai bine-ai luminat.

3 Te rugăm Părinte-ndreap-tă-ne

Prin sfânt Spiritul Tău,

În credință înarmează-ne

Și ne pregătește;

Ca-mpărăția Ta cerească,

Cu-al Tău Fiu într-una

Să putem fi, în fericire,

Pe Tine-a Te lăuda.

[ 352 ] M. 358

1 SÂ-L lăudăm pe Dumnezeu,

Cel ce fără de-nceput e,

Celor ce-n casa Lui suntem,

Toate, toate El ni le dă.

2 Să ridicăm capetele,

Sus să fie inimile,

Ca recunoștința noastră,

Să fie de El primită.

3 Părinte, Domn, lui Sion e,

Ne dă binecuvântare.

Mila, pacea ne e parte,

Lauda a Lui să fie.

[ 353 ] M. 382

1 SÂ-MPREUNÂM inimile,

Ca noi pace să avem!

Veniți acum toți să cântăm,

Pe Domnul să-L lăudăm!

El e Capul, noi membrele,

El Soare, noi razele;

El e al nost-Învățător,

Iar noi ai Lui servitori.

2 Veniți fiii lui Dumnezeu,

Legământul întăriți!

Promiteți Regelui mare

Că din inimă-L iubiți!

Iar lanțul iubirii voastre,

Cumva dacă ar slăbi

Stăruiți în rugăciune,

Că Isus îl va-ntări!

3 Frați pe frați din tot sufletul,

Să se iubească așa,

Încât unul pentru altul,

Să își dea chiar viața.

C-așa ne-a iubit și Isus,

Încât sângele Și-a dat,

De-ar vedea-ntre noi vre-un fricos,

Cât ar fi de întristat!

4 Părinte o, fă unire

Într-al Tău popor sfințit

Să fie una-n părere,

După cum Tu ai voit!

Fă-i una întru adevărul,

Care Doamne singur ești,

Pe toți care au primit darul,

Să-i luminezi, să-i sfințești!

5 Iubire, dacă-ai ordonat

Ca toți să Te iubească,

Fă ca și cei morți și trândavi,

Să se însuflețească.

Aprinde focul iubirii,

Ca de toți să se vadă,

C-ai Tăi sunt într-o unire,

Unul pentru-altul se dă!

6 Las-s-avem așa unire,

Cum Tu ai cu Tatăl sfânt,

Nimenea în despărțire,

Să nu fie pe pământ.

De-al Tău foc lumina noastră

Să-și aibă lucirea ei,

Lumea astfel să cunoască,

Că-Ți suntem învățăcei!

[ 354 ]

1 SÂ spun lui Isus probele mele,

Nu pot purta sarcina singur;

În necazul meu El mă ajută,

El păzește pe al Său popor.

Corul

Să spun lui Isus,

Să spun lui Isus,

Nu pot purta sarcina singur.

Să spun lui Isus,

Să spun lui Isus,

Isus m-ajută, Isus singur.

2 Să spun lui Isus grijile mele,

El este bun amic îndurat;

Dacă-L rog El mă eliberează,

El mă scapă de al meu păcat.

3 Cercat, am lipsă de Salvatorul,

Care poate să mă ajute;

Să spun lui Isus, să spun lui Isus,

El va purta grijile mele.

4 O, cum m-ar amăgi lumea la rău,

Inima mea e ispitită.

Să spun lui Isus și El m-ajută

A dobândi lupta cea sfântă.

[ 355 ]

1 SÂNGELE Meu l-am dat,

Jertfă pentru tine,

Trupul Meu e rănit,

Să fii tu mântuit.

(:Sânge pentru tine,

Dar tu pentru Mine?:)

2 Sărac, disprețuit,

Umblând Eu pe pământ,

Să poți fi fericit,

Mare în cer și sfânt.

(:Ți-am dat viața Mea,

Cui trăiești acuma?:)

3 Patria Mea lăsând,

Și tronul Meu în cer;

Multe lipsuri ducând,

Răbdând multe dureri.

(:Pentru al tău bine,

Ce faci pentru Mine?:)

4 Mântuire ție,

Și viață ți-am dat;

De lanțul Satanei

Încă te-am dezlegat;

(:De toate, toate ai,

Dar tu Mie ce-Mi dai?:)

5 O, dă ale tale

Lui Isus bucuros

Și cu aplecare,

Servește-L credincios!

(:Numai Lui să-I trăiești!

Cu toate să-I urmezi:)

[ 356 ]

1 SÂNGELE scump al lui Isus,

Mi-e îmbrăcămintea de sus;

Prin care la Tatăl voi sta,

Când odată sus m-a chema.

2 Cine în Isus va crede,

La judecată n-a merge,

O, fie lăudat Domnul,

Că mi-a iertat tot păcatul.

3 Mielul sfânt, Cel nevinovat,

Pe cruce moarte a răbdat

Pentru păcatul meu, știu eu,

El m-a mântuit Domnul meu!

4 Sângele Lui destul este,

Pentru toate păcatele,

Aceasta-i avere mare,

Sus în cer veșnic preț are.

5 Acest sânge vreau să-mi fie,

Speranța mea cea mai vie;

Ori în ce stare eu voi fi,

Pe ranele Lui voi zidi.

[ 357 ] N. 172 - M. 361

1 SINGURUL izvor al grațiilor,

Singura scăpare a sufletelor,

Isuse, Tu aduci mântuire.

Alb ca zăpada Doamne spală-ne.

Corul

Alb, alb curat,

Cum e zăpada,

Spală-ne Doamne

Și vom fi albi ca zăpada.

2 Mult timp n-am cunoscut iubirea Ta,

Că păcătoșilor dai iertarea.

Acum văd, Tu dai mântuire,

Alb ca zăpada Doamne spală-ne.

3 Izvor curățitor, Tu ești Doamne

În inimi dai pace, liniște.

Râul Tău bogat de har nu scade,

Alb ca zăpada Doamne spală-ne.

[ 358 ]

1 SCUMPUL Isus m-a aflat,

Mă iubește ne-ncetat.

Voia Lui mă-nvață,

Pace în inimă-mi dă,

Mă conduce prin spirit,

O, cum sunt de fericit.

Lâng-aceasta tot stau eu;

El al meu și eu al Său.

2 De când aceast-am aflat,

Devin tot mai luminat.

Pe câmpul cel înflorit,

Mai frumoase imnuri cânt.

Frica mi s-a depărtat,

Povara mi-a ușurat.

Așa fericit, sunt eu;

Eu al Său și El al meu.

3 Până-n veci El tot al meu

Și mă iubește mereu.

Cu credință, speranță,

El mă binecuvântă.

Toate de s-ar risipi

Și lumină n-ar mai fi,

În veci stă-acest adevăr

El al meu și eu al Său.

[ 359 ]

1 SCULAȚI-VÂ, sună vocea!

De sus privighetorul zice:

Sioane, Domnul Tău vine!

Deja zorile au sosit.

Cu glas tare așa vă strigă:

Unde sunteți voi fecioare?

Ia, Mirele vine,

Luați candelele,

Aleluia veniți dară!

Timpul e aici!

În haine de sărbătoare.

2 De a străjerilor cântare,

Sionul se bucură tare;

Se scoală și se gătește.

Un amic din cer sosește,

Cu dreptate și cu-ndurare;

Steaua Sionului vine

De sus cu iubire.

Vino, o Isuse,

O, sfânt Mire!

Noi cu Tine toți vom merge,

A Ta nuntă a o ține.

[ 360 ] M. 334

1 SFÂNT e, sfânt e, sfânt este Domnul!

Săltați popoare, dați-I onoarea!

Munți și mare vă cutremurați

Și voi dealuri să-I strigați: Amin!

Milos, îndurat, puternic e El,

Mare-i Iehova Domnul lumii.

Corul

Sfânt e, sfânt e, sfânt este Domnul!

Și voi dealuri să-I strigați: Amin!

2 Lăudați, cântați dați inima Lui,

Păstori în Sion, liber să vestiți;

Din iubire vestiți Cuvântul,

Pe altar făclia aprindeți.

Lăudați-L îngeri, mari și puternici,

Fără de număr Lui vă închinați!

3 Sfânt e și-n veci haina-i lumină!

Iehova-i Domnul, cine-i ca și El?

Toate-nvinge cu a Lui mână,

Moartea, păcatul de El fuge.

Când ne-om deștepta

asemenea Lui,

Atunci văzându-L Îl vom saluta.

[ 361 ]

1 SFÂNTA Scriptură-I deschisă,

Ea poate îndrepta starea;

Prin ea oricine în lume,

Poate afla fericirea.

Corul

O, sfânt cuvânt rază din cer,

Luminează în tot locul!

Până când toți s-or mântui,

S-a schimba-n zi întunericul.

2 Mila, iubirea Tatălui,

Ea ne face cunoscută;

Sufletele rătăcite,

Le-aduce la calea dreaptă.

3 Ne spune moartea lui Isus,

Și că El cum a înviat;

Plata cea mare a depus

Și nouă viață ne-a dat.

[ 362 ]

1 SIONU-I bine-ntemeiat,

Sus pe sfântul munte așezat,

Nimic nu-l mai poate strica!

Sioane Domnu-i cu tine,

El foarte-ți iubește porțile,

Mai tare decât altceva!

Cetatea Domnului,

Ce-ai mângâierea Lui,

Celui Prea-Înalt;

Mergi în lume

Și a Lui Nume,

La toată făptura-L spune.

2 Glasul Domnului răsună,

Altarul idolilor surpă!

Popoarele la El doresc

Și vin acuma păgânii,

Etiopienii, indienii;

Și toți ca pruncii Îl cinstesc.

Inime ca piatra,

Sunt blânde acuma;

O, Sioane!

Ce bogat ești,

Ne-nveselești!

Pace, viață ne cinstești.

3 Aceștia-n porțile Tale

Vestesc lăudându-Te tare,

Domnul pe Sion zidește!

Domnul vrea să fie vestit,

Ori unde-n tot locul și-n uliți.

Veniți toți aici loc este!

Partea cea mai bună,

Și dulce odihnă,

Este-aicea;

Iar sus în cer

Mii de îngeri,

Laudă pe Domnul în etern.

[ 363 ]

1 SOSIT-A ora frumoasă,

Când fiii lui Dumnezeu,

La rugăciune s-adună,

'Naintea tronului Său,

Doamne ruga ne-ascultă,

Și ne binecuvântă.

2 Simțim slăbiciunea noastră,

Dar prin harul

Tău-ndrăznim;

Și credem că ne vei ierta,

Deși noi multe greșim.

Cine la Tine vine,

Va avea mântuire.

3 Nu numai pentru noi strigăm,

Isuse către Tine;

Și pentru alții ne rugăm,

Dă-le lor mântuire!

Știi, cât de mulți sunt încă,

În a Satanei cursă.

4 Mare-i secerișul, Tu zici,

O, trimite lucrători;

Adună-i pe-ai Tăi și să strici

Lucrul răpitorilor.

Lumea să Te cunoască,

Și să Te preamărească.

5 Doamne binecuvântează

Vorbirea servilor Tăi;

Pe cei morți îi înviază,

Și-Ți sfințește Templu Tău.

Adună-i Păstorule,

Pe cei pierduți la tine.

[ 364 ]

1 STEAUA de dimineață,

Bucurie revarsă;

Isus, vino-n inimă,

De lumină umple-mă.

2 Lumina Ta-i mai mare,

Decât ceea de soare;

Mii de sori nu ne-ar mai da

Cât ne dă-ndurarea Ta.

3 Raza Ta cea iubită

Lumii mângâiere dă;

Fața Ta glorioasă,

Ești stea de dimineață.

4 O, iubită lumină!

Înăuntru meu intră;

Isus vino-n inimă,

Cu lumină umple-mă.

[ 365 ]

1 STRÂLUCEȘTE în depărtare

A noastră iubită patrie,

Unde condus de Domnul Isus,

Poporul Său cel sfânt merge sus.

Corul

(:În curând și noi cu

Bucurie acolo vom intra:)

2 Acolo cântă cei fericiți, Săltând

Răscumpărătorului!

Acolo nu-s valuri, nici necaz,

Acolo-i odihna cea de veac.

3 Acolo num-acei vor intra

Care îndemnați sunt de Duh sfânt,

Măresc iubirea Tatălui,

Care ne-a arătat prin Fiul.

[ 366 ] M. 368

1 SUS fraților, sus sub steagul

Domnului Isus!

Cu-ndrăzneală vom învinge,

O, fraților sus!

Corul

Credeți că Isus a venit,

El ne conduce!

Să cântăm dar, de la Tine

Ajutor cerem!

2 Vezi cum pândește a Satanei

Oaste turbată,

Mulți cad împrejurul nostru,

Deci stați în luptă!

3 Auzi trâmbița, vezi steagul,

Semn de-nvingere?

Sus cu Isus sus la triumf,

El va învinge!

4 Tocmai în mijlocul luptei

Avem ajutor;

Cu îndrăzneală că El, e al

Nost' Mântuitor!

[ 367 ]

1 SUS creștine, sus la luptă,

Sus, sus la învingere.

În lumea asta nu se află,

Pace și liniștire.

Cine aici nu s-a lupta,

Coroană de sus n-a lua.

2 Vine Satana și lumea

Ca să te amăgească;

Trupul cu pofta lui cea rea,

Vrând să te biruiască.

De nu te lupți ca un viteaz,

Atuncea-i desigur că cazi.

3 Cugetă c-ai pus jurământ,

Sub steagul Domnului Tău;

Că te-a ales de pe pământ,

Să fii luptător al Său.

Cugetă că făr-de luptă,

Nimeni nu poate să-nvingă.

4 Cine-a-nvinge se va-mbrăca,

Acolo-n haine albe;

Numele lui se va-nsemna,

În a vieții carte.

Da, Domnul îl va cunoaște,

Înaintea îngerilor oaste.

5 Fii dară așa luptător,

Ca să iei biruință;

Pune trudă, fii silitor,

Să dobândești coroană;

Cine pentru ea n-a luptat,

Va rămânea-neîncoronat.

[ 7-A ] M. 97 36

1 SUS contra valurilor frate,

Sus către patria bună,

Pornește cu mine, fii tare,

Nu te descuraja dar.

Tare valurile se suie,

Vrând a te-nfrica pe tine,

Privește la cer cu credință,

De unde primești putere.

2 Ah, n-auzi cum de frumos sună,

Aleluia îngerii în cer,

Cum sună corul, al sfinților,

Cântând laudă Domnului.

Num-acolo silește, frate,

Luptă-te cu îndrăzneală,

În patria a valurilor,

Cunună ne așteaptă în cer.

3 Sus fraților, sus că e timpul,

Ca să intrăm în Canaan,

În patria cea fericită

În care noi de mult dorim.

Ne vom bucura cu al nost' Mire,

Văzându-ne încoronați,

În mărire și în putere,

Vom domni cu El ne-ncetat.

[ 368 ] M. 397

1 SUFLETUL odihnă unde va afla?

Sub aripi scutire cine îi va da?

Nu-mi poate da lumea loc de scăpare

Unde n-ar fi păcat și-nșelăciune;

Nu, nu, nu, nu, nu-i aicea,

Numai la Domnul își are liniștea.

2 Lăsați, dar, pământul, priviți patria!

A păcii cetate, cea mai frumoasă!

Ierusalimul cel de aur zidit,

Ca o mireasă-i de Domnul pregătit;

Așa, așa, așa este,

Sufletul numa-n El se odihnește.

3 Cât de dulce-i pacea la Isus în cer!

Acolo nu mai sunt grijuri și dureri;

Sunetul harfelor, corul îngeresc,

Întâmpinându-ne cu un glas ceresc.

Pace, pace mai deplină,

La Tine Isuse, o ajută-mă!

[ 369 ]

1 SUFLET mântuit roagă-te

Lui că toate a sfârșit;

Pentru cei pierduți de voie,

Pe pământ a venit.

Treizeci de ani S-a ostenit,

Pentru noi a umblat

Și atunci la Ioan sosind,

De el S-a botezat.

2 În Iordan a pășit Domnul,

Arătând o cale

Și cel ce este credincios,

Numai pe ea merge;

Pășind unde era Isus,

Cu credință-n apă,

Și c-o bucurie de sus

În El se botează.

3 Isus lucrul și l-a sfârșit,

Aici jos pe pământ

Și pe cap cunună i-a pus,

Tatăl prin Duhul sfânt.

Binecuvântat e locul,

Unde Isus era,

Și fericit este omul,

Care Îi va urma.

[ 370 ]

1 SUS la arborele vieții,

Lângă râul de cristal,

E țara călătorilor,

Mai sus cum stelele stau;

Unde cei fericiți cântă

Laudă Domnului Isus,

O, ce stare fericită,

Poate fi acolo sus.

2 Pe pământ nu am eu casă,

Ca străin călătoresc;

Patrie acolo sus am,

La Părintele ceresc.

Cum dorește sufletul meu

Sus la Domnul ne-ncetat,

Unde învingătorii trăiesc,

În veci fără de păcat.

3 O, tot sufletul ostenit

Și de sarcini apăsat,

De-ar veni-aici unde s-află

Acest loc adevărat;

Cel ce-n sângele lui Isus

Prin credință se spală,

Va primi-n locul sarcinii

Fericirea cerească.

[ 371 ]

1 SUS, Sioane, sus cu lumina,

De bucurie-ți salte inima.

Cu-ndrăzneală-nainte sus,

Cu Domnul nostru Isus.

Corul

(:Sângele lui Isus ne spală de păcat.

Ce fericire am aflat:)

2 Dacă ești ostenit și-ntristat,

Vino la El ca să fii ajutat,

Pe brațele lui Isus,

Îți vei afla repaus.

3 Pace în poporul Domnului

Să ne iubim toți cu iubirea Lui.

Ura fie departe,

Ce Domnului nu-I place.

4 Cu scump preț suntem răscumpărați,

În duh și cuget toți împreunați.

Deci, să ne luptăm cu toți,

Contra vrăjmașului nost'.

[ 372 ] M. 152

1 SUS tu călător descurajat,

Timpul vine Cel ce-a murit,

Pentru tine pe lemn de cruce,

Va domni o mie de ani.

Corul

O mie de ani bucurie-a fi,

Asta Ziuă de mult s-a spus,

Ziua Sionului e asta,

Ce și profeții au văzut.

2 Vestiți asta, spuneți la popor,

Că s-apropie libertatea,

Bucurie care va ținea,

Într-o Zi de-o mie de ani.

3 Precum zorile dimineața,

Se răspândesc peste pământ,

Așa Ziua Domnului va fi,

Strălucind o mie de ani.

4 Te-aștept, Te-aștept o scumpe Isus,

Când Te vei arăta, și eu,

Să mă aflu vrednic cu Tine,

A domni o mie de ani.

[ 373 ]

1 SUNAȚI cântarea,

Luptați ca bărbați!

Ridicați steagul

Domnului!

Platoșa-ncingeți,

Stați tari ca ostași,

Credeți promisiunile Lui.

Corul

Sus luptători, sub steag vă adunați!

Stați toți tari, păziți Cuvântul!

'Nainte dar, să-I cântăm Osana!

Isus ne duce la-nvingere.

2 Ridicați steagul, Voioși înainte,

Cu-ndrăzneală stați în luptă.

Deci să ne unim, Lupta dobândim;

Domnul ne va da învingere.

3 Doamne, bunule,

O, ajută-ne!

În grația Ta ne-ncredem,

Lupta de-om găta,

Cunun-om avea,

Intrând în cetatea cerească.

[ 374 ] M. 417

1 SUNT multe necazuri,

Și atâtea nevoi,

Dară printre toate-i

Dumnezeu cu noi.

Deși rana-i mare

Și-arzător dorul,

Balsamu-i mai tare

Ce ni-l dă Domnul.

2 Balsamul acela

E Isus singur,

Minuni poate face

De cari te bucuri.

Deci, la El aleargă,

Vezi puterea Sa,

Lui te roagă: Doamne,

O, nu mă lăsa.

[ 375 ]

1 TE iubesc Isuse, știu că ești al meu;

A lumii plăcere n-o mai doresc eu.

Cât bucuria Ta, alt nu prețuiesc,

De Te-am iubit cândva, acum Te iubesc.

2 Ca să mă răscumperi pe cruce-ai murit,

Te iubesc căci spinii, fruntea Ți-au rănit.

Te iubesc că Tu pe mine m-ai iubit,

De Te-am iubit cândva, acuma este.

3 Te vreau în viață, în moarte Te iubesc;

Te prețuiesc Doamne pe cât timp trăiesc.

Și când sudoarea morții m-acopere,

Voi zice: Isuse, acum Te iubesc.

4 În fața măririi, pe tronu-I ceresc,

Uita-îmi-voi jalea ce-n urmă-mi găsesc.

Pe cap purtând coroana vieți-oi cânta:

De Te-am iubit cândva, este acuma!

[ 375-A ] M. 418

1 TE voi găsi la izvorul,

În frumoasa patrie?

Nu-nsetează sufletul tău,

După apa cea vie?

Glas de bucurie-a suna,

La-acel limpede izvor,

Întâlni-te-voi acolo-n

Oastea fericiților.

Corul

Da, mă vei găsi pe mine,

La al vieții izvor,

Sufletul meu se bucură,

De-ntâlnirea-n viitor.

2 Găsi-te-voi la izvorul,

Unde-s mulți iubiți de-ai noștri?

Pe cari cu glorie îmbrăcați,

Acolo îi recunoști.

În glas ceresc va răsuna,

Lauda noastră atunci,

L-așa-ntâlnire măreață,

Nu dorești tu să ajungi?

3 Găsi-te-voi la izvorul,

În casa Celui ceresc?

Când peste-a Lui prag voi intra,

Și pe tine te doresc.

La mulți săraci de-aici vine,

O viață veșnică,

O, ce bine a fi la Isus,

Vino, dar la odihnă.

[ 376 ]

1 TRÂMBIȚA Domnului

Când va suna, bucurie a fi,

Și Dimineața frumoasă va luci;

Când cei aleși dincolo

De țărmuri se vor aduna,

Și a Lui venire se va arăta.

Corul

Când va răsuna strigarea

Și vom auzi chemarea,

Col-la țărmuri, când ne-om vedea,

Împreună pe veci ne vom bucura.

2 În Dimineața când cei morți

În Cristos vor învia,

Lumina veșnică toți o vor vedea,

Când cei aleși se vor aduna,

'N casa lor cerească,

Unde Mielul sfânt în veci luminează.

3 Să lucrăm cu toții,

Pentru al nostru iubit Stăpân,

Despre a Lui mare iubire să vorbim;

Căci toate vor fi schimbate,

Și-al nost' lucru s-arăta,

Și a Lui iubire-n veci va rămânea.

[ 377 ]

1 TARE mă doare inima

Pentru voi totdeauna,

C-așa a lăsat Tatăl ceresc

Ca de voi să mă-ndepărt.

Corul

Întristare totdeauna

(:Vom avea-o până vom intra:)

2 Fiii mei aceasta vă scriu,

Ca să nu păcătuiți;

Că voi dacă păcătuiți,

Pe Isus voi nu-L iubiți.

3 Priviți numai la Golgota,

De unde curge mila,

De la Domnul Isus Cristos,

Care din păcat ne-a scos.

[ 378 ]

1 TU ești iubitul meu Sion,

Loc fericitor,

De unde mila curge jos

Tuturor păcătoși.

Corul

O, prea iubitul meu Sion,

Vezi la tine grăbesc;

La tine cuget de multe ori,

Știu că pace dobândesc.

2 Soarele răsare-n tine;

Celor ce te caută,

Acolo toți împreună,

Ce fericiți cântă.

3 Acolo-i tronul lui Isus,

Patria veșnică,

Acolo vom răsuna toți,

Cântare măreață.

[ 379 ]

1 ȚIE Dumnezeule

Cuvine-se laudă-n Sion.

Și cinstindu-Te pe Tine,

Ți se va plăti votul;

Tu Cel ce cu milostivire

Asculți rugăciunea,

(:Pentru aceea către Tine

Aleargă toată ființa:)

2 Fericit este acela

Pe care Tu îl alegi;

Și-l lași să s-apropie

'N curțile Tale a locui.

De-a Tale bunuri,

A casei Tale ne vom sătura;

(:Gustând plăcerile în casa Ta

Ne vom bucura:)

[ 380 ]

1 UMILINȚA-I calea,

Pe care-a umblat Isus,

Iar tu-n mândria ta

Până când mergi tot în sus?

Tu vrei să fii mare?

Isus S-a înjosit!

Cine dorește-n cer,

Să fie umilit!

2 Înțelepciunea mea,

Pleacă-te, nu fi-naltă!

Tot spicul gol stă-n sus,

Dar cel plin jos se pleacă!

Izvoru-n jos curgând,

Apa-i se sporește,

În urmă va fi râu,

Deci te înjosește!

3 Mai jos, o, ochiul meu!

Și Dumnezeu privește

De sus spre cel umil,

Pe cel mândru-l urăște.

De cauți cele-nalte,

Groapa aproape este!

Pieri în noaptea morții,

Deci umilește-te!

4 Jos, mâinilor mele!

Iac-aici sunt cei săraci,

Faceți bine cu ei,

Ei sunt ai lui Isus frați!

N-apucați în aer,

După trecătoare;

Domnul milă-a făcut,

Fiți dăruitoare!

5 În jos inima mea!

Domnu-n tine-a locui!

Umilința, plată

Având coroană a primi!

Darul Duhului sfânt,

E-n valea-njosirii;

Fericiți cari caută

Calea umilinței.

[ 381 ] M. 282

1 UNDE Isus S-a răstignit,

Domnul mi S-a descoperit,

Sânge-a vărsat pe Golgota,

Mântuire-acolo-am aflat.

Corul

O, Golgota, loc de jale,

Unde-a vărsat Isus sânge;

Tu-mi ești loc de bucurie,

De unde fericirea-mi curge.

2 Soarele s-a întunecat,

Pământul s-a cutremurat.

Murind Isus toate a gătat,

Calea-n cer mi-a eliberat.

3 O, Isuse, cum poate fi,

Pentru mine c-ai suferit?

Inima mea, o, nu uita,

Ce s-a-ntâmplat pe Golgota.

[ 382 ]

1 URMAȚI-MI, ne strigă Cristos,

Creștini toți împreună!

De sine lepede-se toți,

Și așa-n a Mea urmă

Pășiți, venind după Mine,

Luând crucea fiecine.

2 Eu sunt a voastră lumină,

Cu sfânta Mea viață;

În întuneric nu umblă

Care Mie-Mi urmează.

Eu sunt calea, să Mă căutați,

Și în dreptate să umblați.

3 Cu inima iubesc, sunt blând,

În suflet sunt umilit,

Pe cel slab pe brațu-Mi purtând,

De cel rău îl fac scutit.

Tot simțul și cugetul Meu

Este supus lui Dumnezeu!

4 Lucrul rău, Eu vi-l descopăr,

Ca de el să vă feriți;

Ca să aveți suflet liber,

Prin Mine vă mântuiți.

La Mine aflați scutire,

Eu cerul vi-l voi deschide.

5 Vă este greu? Merg-nainte;

Eu tot lângă voi voi sta!

Eu vă voi pregăti cale,

În război Eu M-oi lupta;

Serv rău care se retrage,

Când Domnul-nainte-I merge!

6 Cine-și va ține viața,

Fără Mine-o va pierde;

Iar care-o pierde aceasta,

Sus în cer o găsește.

Cel ce nu-și va purta crucea,

Nu este vrednic a-Mi urma!

7 Să-L urmăm dar pe Domnul nost',

Cu trupul, cu sufletul!

Mergem în urma Lui voioși,

Răbdăm cu El necazul.

Deci lupta să o dobândim,

Cununa vieții primim!

[ 383 ]

1 VENIȚI creștini să cântăm

Domnului spre laudă;

Cântare să-I aducem,

Că El toate ne dă.

2 El e Păstorul cel bun,

Celor ce se supun;

Cât de iubit ne poartă,

În viața toată.

3 Iar Cuvântul Lui cel sfânt,

Ne poartă pe pământ;

Și prin El noi toți putem

Ca să ne mângâiem.

4 De ne apasă ceva,

Către Domnul strigăm;

El aude strigarea,

Și ajutor ne dă.

[ 384 ] M. 371

1 VESTIȚI toți cu bucurie,

Dumnezeu e iubirea.

Cerul, pământul grăiește,

Vestește și natura.

Corul

Aleluia, ce adevăr!

Mintea abia-l cuprinde!

Vestiți în glas de cântare,

Dumnezeu e iubirea!

2 Răsunați că asta lume,

Domnul așa a iubit,

Încât pe Fiul Său cel sfânt,

L-a dat și ne-a mântuit.

3 Fericit graiul ce strigă

Dumnezeu e iubirea!

Fericite-s inimile,

Cari de credință-s pline.

[ 385 ]

1 VESTIȚI toate popoarele

Bunătatea Domnului,

Lăudați prin mulțumire,

Mare-i îndurarea Lui;

Că El foarte ne-a iubit

Spre noi cu mil-a privit,

Pe Fiul Său cel sfânt L-a dat,

Prin El ne-a răscumpărat.

2 El mult să fie prea-cinstit,

Cel ce așa ne-a iubit,

Că pentru noi din mărire,

Jos pe pământ a venit;

Ca aici să sufere,

Pe noi să ne mântuie.

O, Isus fii lăudat,

Că pe noi ne-ai răscumpărat.

[ 386 ]

1 VEZI în țară străină, În Domnul tare,

Mic-armata lui Daniel, În Babilon stă.

Corul

Fă așa ca Daniel,

Stai tare-n Domnul;

Îndrăznește cu voie,

A-L mărturisi!

2 O, de-ar fi mulți luptători,

Pentru lucrul sfânt,

Să facă ca Daniel,

Vrăjmașii-nvingând.

3 Sunt unii care se-nalță,

Ca un uriaș,

Dar curând îi umilesc

Daniel și-ai lui ostași.

4 Sus cu steagul lui Cristos,

Că timpul trece;

Gloata Satanei fuge,

Domnul va-nvinge.

[ 387 ]

1 VINO la apa vieții,

Setos, ostenit și slab;

Vino, că nu în zădar vii,

Aici vei afla repaus.

Corul

Grăbește-te nu-ntârzia!

Viață veșnică-ți va fi plata.

Aici e apa vieții,

Aici fie ținta ta.

2 La acest izvor grăbește,

Umple-te de credință;

Aici păcatul se șterge,

Aici se-mparte milă.

3 Vino, la acest izvor sfânt,

Vindecare vei primi,

Vezi izvorește viața,

Bea, că fericit vei fi.

[ 388 ]

1 VREI să trăiești pentru

Isus și să fii tot sfânt?

Vrei să umbli cu El pe

drumul cel strâmt?

Vrei ca El să-ți poarte a ta

sarcină și gând?

Lasă meargă cu tine.

Corul

Puterea Lui te poate întări;

Sângele Lui te poate curăți;

Iubirea Lui te

poate-nsufleți,

Și vei ști că-i bine cu El a fi.

2 Vrei ca El să te ierte și să-I urmezi tu Lui?

Vrei să știi pacea și mila harului?

Vrei ca El să te salveze, nicicând să nu cazi?

Lasă meargă cu tine.

3 Vrei să-ți afli repaus în casa cerească?

Vrei să-L primești la tine-n inimă?

Vrei să lucrezi pentru El, având credință?

Lasă meargă cu tine.

[ 389 ] D. 280 - N. 181 - M 280

1 VESTEȘTE națiunilor că

Domnul e Rege,

Vestește! Vestește!

Vestește națiunilor că ce le-așteaptă,

Vestește! Vestește!

Vestește că puterea Lui n-are hotare,

Că e Împăratul păcii și aduce pace.

Vestește și strigătul tău sfârșit să n-aibă,

Vestește! Vestește!

2 Vestește națiunilor: i-aici domnia Lui,

Vestește! Vestește!

Vestește păgânilor, că lanțul lor s-a rupt,

Vestește! Vestește!

Vestește celor ce plâng, că Isus trăiește.

Vestește obosiților: odihnă este.

Vestește păcătoșilor: că-I mântuiește,

Vestește! Vestește!

3 Vestește națiunilor că Isus ia tronul,

Vestește! Vestește!

Vestește națiunilor, că pierde păcatul,

Vestește! Vestește!

Vestește cu glas puternic printre văi și munți,

Vestește pe marea largă și chiar între stânci,

Că sufletul obosit de-acum va fi fericit,

Vestește! Vestește!

[ 390 ]

1 O, cât de furtunoasă-I marea vieții,

Barca-ntre valuri se luptă cu greu

Și-n disperare noi ca-n fața morții,

Doamne spre Tine strigăm tot mereu.

2 Fie-Ți de noi milă și ne salvează,

Marea turbată ne-nghite de vii

Și-n lupta vieții ce mulți dormitează,

Doamne Te-ndură de-ai Tăi mici copii.

3 În primele zile a vieții noastre,

Luptând într-una cu greu și amar,

Noi am rămas Doamne făr-de putere,

Deci Te grăbește a veni într-ajutor.

4 Iar prin valurile mării turbate,

Tu ne conduci către al Tău port divin,

Unde sufletele răscumpărate

Cânta-vor veșnic: sfânt, sfânt, amin.

[ 391 ]

1 NU mai fi trist, o, suflete dragă

Și nu-ți mai face inimă rea,

Căci se va schimba viața degrabă

Te iubește Isus, nu uita.

2 Ai tu nădejde-n Domnul preasfântul

Și mai des roagă-te cu mult foc

Și primi-vei tu pacea cea sfântă

Liniștindu-te iară pe loc.

3 Iar când valurile și furtuna

Îți răpesc din nou liniștea ta,

Tu ridică-ți privirea spre Domnul

Care din nou te va mângâia.

4 Viața noastră Cristos ne-o conduce

Și-n tot locul fi-va de ajutor!

Dăruindu-ne tot ce dorim noi,

Dragul nostru și scump Salvator.

[ 392 ]

1 LA luptă frați pentru Cristos,

La sfântul Său război,

Drapelul Său să-l ținem sus

Victoria-i cu noi!

Corul

El ne dă victorii

El ne dă și glorii,

Celor ce se-ntorc la El

La divinul Miel.

2 O, ce frumos când ești un fiu

Al Dumnezeului cel viu,

Spălat de ori și ce păcat

Prin scump sânge vărsat.

3 Avem un lucru de-mplinit

Ce îngerii-l privesc

Și sunt voioși de negrăit

Când mulți se pocăiesc.

4 Când lucrul nost' se va găta

Aici pe acest pământ

Coroana ne va aștepta,

În cer la Tatăl sfânt.

5 Apoi în veci cu Domnul sfânt

Vom lucra tot în plin,

Împlinind a Tatălui porunci

Spre slava Lui, Amin.

[ 393 ]

1 ADESEORI cărarea mea

E-o cale de durere,

E-o cale de-ncercare grea

Dar am și mângâiere,

Căci ori și cât de trist aș fi

Inima mea neîncetat,

E-n mâna bună a Domnului

Și de iubirea lui sunt apărat.

2 Adeseori suspin și plâng

Și amară-i viața mea,

Dar al iubirii foc nestins

Îmi umple inima,

Căci și preabunul meu Isus

A plâns și El și-a suferit,

Să am curaj chiar El mi-a zis,

Căci El pe acel vrăjmaș l-a biruit.

3 Când norii negri mă cuprind

Și eu sunt numai singur,

Amarul oare cui să-l spun

Și-un sfat bun cui să-i cer?

Un prieten bun mi-a mai rămas,

Iar în necaz un frate drag,

Lui pot să-i spun necazul meu

Și gândul meu întreg

Doar Lui să-l spun.

[ 394 ]

1 AM auzit de-o țară și de-o lumină sfântă,

Am auzit de ea și inima ne cântă.

Suntem străini aicea și peregrini în lume,

Obosiți și frânți de chin și amărăciune.

2 Dar ni s-a spus c-acolo avem o locuință

Și nu vom mai fi singuri în chin și suferință.

Noi știm că țara-i bună, plăcută și frumoasă,

Acolo-i viața lungă și fericire aleasă.

3 Și ni s-a spus că-acolo sunt câmpii înverzite

Și iarbă legănată și flori neveștejite.

În pustiu și-n deșerturi sunt mândri trandafiri

Frumoși ca și din Saron, podoabe de safir.

4 Pe câmpuri înverzite e cor de păsărele

Ce cântă imnuri sfinte în stol, pe note grele.

Pe bolta cerului se-aud coruri cerești,

Saluturi și cântări pe harfe îngerești.

5 Am auzit de Tine, coroană și veșmânt

Și de brațele albe tot în argint țesut.

Am auzit de sfânta cetate aurită

Cu flori și mărgăritar frumos împodobită.

6 Am auzit de îngeri și sfinți nemuritori,

Cântând pe harfe de-aur și-n cor înălțător,

Pe muntele cel sfânt, pe marea de cristal

La pomul de viață, de lângă râu pe mal.

7 Împăratul măririi tronează-n aceea țară,

Toți Îl laudă-n cor și-n glasuri de chitară.

Acolo noi vedea-vom frumusețea Lui,

Pe mândrul nostru Rege cu oastea cerului.

8 Acolo locui-vor în fericire sfântă,

Cei ce-au păstrat credința și legea neclintită.

Toți îmbrăcați în alb, iubire și credință,

Vor fi de-apururi veseli în viață veșnică.

[ 395 ]

1 A sosit ziua cea mare

A lui Dumnezeu regat,

A sosit ziua pe care

Toți profeții au așteptat.

2 Toți profeții din vechime

Au prezis această zi,

Au prezis, iat-o că vine,

Dar cine-o va suferi?

3 Aurora dimineții

E negură deasă-n zori,

Este ziua judecății,

Fericiți cei veghetori.

4 Păzitorul lui Israel

A venit în templul Său,

Cu al Său nume Emanuel

Ce înseamnă Dumnezeu.

5 Cu toiag de fier va bate

Necredința din popor.

Va răsplăti orice faptă

Bună, rea a tuturor.

[ 396 ]

1 AȘA ca un trandafir frumos mirositor

Și ca un crin din văi e al nostru Salvator.

El umple inimile de-al iubirii miros

Și le-nviorează în luptă aicea jos.

Corul

Domnul e puternic,

Biserica Lui stă,

Satan se luptă dar ei

(:nu-i strică:)

Înconjurată de dușmani, ea învinge mereu

Că-i condusă de Duhul lui Dumnezeu.

2 Ca un măr în pădure, între merii sălbatici

Așa a fost Isus pe pământ aici.

El plin de-al iubirii rod spre toți a întins har

Și omul l-a pus pe cruce la Calvar.

3 Ca și sarea-n lume și lumina aprinsă

E Biserica de dușmani neînvinsă.

Ea tot răspândește gust bun și lumină

Și așteaptă Domnia Lui, ca să vină.

[ 397 ] M. 214

1 AȘTEPT, aștept pân' zorile

Lucesc mai înveselit.

Aștept, aștept pân' umbra zboară

Din creasta pământului,

Pân' umbra se-ndepăr-tează

Și ziua vine cu dor,

Prin auroră lucesc

Razele luminoase.

2 Aștept ca prin zori, de soare

Dreptatea să-nsenine.

Ceața groasă a părtinirii

De-a ei raze-or dispărea,

Pân' de gloria radiantă

Mileniul va sosi,

Mândria din întuneric

Lucirea ei o alungă.

3 Aștept restatornicirea

Ce-i promisă prin Cuvânt,

Când toți cei răscumpărați

Pe Dumnezeu vezi iubind.

Aproapele unul pe altul

În iubire drepți vor fi

Și-n Isus va fi locașul

Cari pe toți ne-a mântui.

[ 398 ]

1 AȘTEPTÂM cu drag Isuse, sfântul Tău Regat

Unde armele s-or face pluguri de arat.

În curând va fi iubire, dreptul va-nflori

În a lui Isus regat bucurie-a fi.

Corul

Iubirea va umplea întrgpământul,

Între popoare pacea vadomni,

Căci Împăratul lumii va fi Domnul

Al nostru Domn Isus din veșnicii.

Și atunci pe pământ va fi ca în Rai,

Pacea va domni și nu va fi război.

Săbiile lor se vor sfărâma

Și atunci peste tot va domni dragostea.

2 Lupul va sta lângă miel și se vor juca,

Leul va mânca la fel paie, ca vita.

Nici un rău nu va mai fi pe muntele sfânt,

Căci Cristos va-mpărăți pe-ntregul pământ.

3 Din pământ va răsări neprihănirea

Și din cer va guverna cu Biserica.

O mie de ani va fi nunta pe pământ

Când Cristos va-mpărăți, Mirele cel sfânt.

[ 399 ]

1 CÂNTAREA cea mai mi-nunată, când răsuna-va pe pământ,

Atunci în ziua când domni-va Isus cu ai Săi din cerul sfânt.

Acordul ei cel plin de farmec uni-va cetele de mii,

De îngeri care-au cântat în cor, sublimele ei armonii.

Corul

Osana, osana suna-va în inimile tuturor,

Cântând slăvita biruință a marelui nost' Salvator.

2 Atunci se va preda-n mâna Lui, Stăpânului adevărat,

Împărăția lumii care zăcut-a atâta în păcat.

Atunci s-a-ndeplini dreptatea pe veșnicii de veșnicii,

În lumea-n cari de atâtea veacuri domnit-au negrele urgii.

3 Iar cerul cel sfânt plin de laudă unit va fi cu acest pământ,

Pe veșnicii de veșnicii prin numele Isus cel sfânt.

Împărăția păcii sfinte va fi atuncea peste tot

Cântându-se de toți osana, sfânt, sfânt e Domnul Savaot.

[ 400 ]

1 CÂNTAREA veche preaslăvită, în miez de noapte, atunci,

Cântatu-s-a de îngeri sfinți, pe harfe de aur dulci.

În lume pace și între oameni bună învoire frățească,

În liniște pe lume vine cântarea îngerească.

2 Că lumea suferit-a multe-n războaie și-n păcat

Și jalea două mii de ani pe harfe s-a cântat.

Războinicii nu ascultară de muzica cerească,

Jos arma, luptători, auziți cântarea îngerească.

3 Și voi cei preaîmpovărați și gârboviți de-a vieții greu,

Ce-n trudă pâinea câștigați cu pași munciți mereu,

Auziți, sunt veștile prea-bune care vin să fericească,

Apropiați-vă și admirați cântarea îngerească.

4 Că iată, timpii proorociți îndată au să vie,

Și-n cercul anilor sosi-va și Vârsta aurie,

Când pacea-n lume trium-fa-va și iar o să strălucească,

O lume-ntreagă îngâna-va cântarea îngerească.