SFÂRȘITUL VEACULUI UN TIMP PRIMEJDIOS

„În zilele din urmă vor fi timpuri grele, căci oamenii vor fi ... trădători, obraznici ... iubitori mai mult de plăceri decât iubitori de Dumnezeu.” 2 Timotei 3:1, 4.

R 5413 W. T. 1 martie 1914 (pag. 70-71)

Expresia „zilele din urmă” sau zilele de pe urmă, zilele de încheiere, nu se referă la sfârșitul lumii în sensul în care mulți așteaptă acest eveniment, ci este o denumire scripturală a timpului actual, sfârșitul Veacului, când Domnia Dreptății este pe cale să înceapă. Suntem bucuroși că ne aflăm acum în acest timp de Seceriș! „Secerișul este sfârșitul veacului” (Mat. 13:39). Prevenirea dată de apostol este că lumea în loc să fie creștinată și convertită la Dumnezeu în acest timp, predomină starea contrară. Va fi un timp de mare pericol — pericol pentru poporul Domnului — pericol pentru cei care au pornit să-L urmeze pe Cristos. Nu va fi însă un timp atât de periculos pentru lume.

Singurii care sunt în încercare de viață sau moarte sunt cei care au fost eliberați de condamnarea adamică. Pentru aceștia timpul descris de sf. Pavel va fi un timp de încercare severă. Tot cursul lumii va fi deviat de la standardul înalt care ar fi putut fi așteptat. Oamenii vor fi trădători. Atâta timp cât va fi spre avantajul lor să împlinească un contract, îl vor împlini; când nu va fi avantajos, nu vor împlini contractul. Va fi un timp când mâna fiecăruia se va ridica împotriva aproapelui. Egoismul va fi peste tot. Fiecare va face ceea ce va fi în interesul său, indiferent de obligație. Vor fi evidente îngâmfarea, egoismul și încrederea în sine. Oamenii vor fi „iubitori mai mult de plăceri decât iubitori de Dumnezeu”. Această stare va fi un semn al sfârșitului de Veac.

Fiecare persoană cugetătoare trebuie să-și dea seama că această stare de lucruri este predominantă acum. Oricând se găsește că un contract este nesatisfăcător — fie că este contract de căsătorie sau de afaceri — partea nesatisfăcută este predispusă la ruperea înțelegerii. Această parte își asumă apoi atitudinea unuia care declară: Forțează-mă să-l respect dacă poți. Poporul Domnului își va respecta cuvântul și va fi ferm pentru principiu și loial față de contractele lui, chiar și atunci când acestea se vor dovedi dezavantajoase pentru ei. Această atitudine este plăcută Domnului.

((1045))

Predominarea acestor condiții este generală

Găsim îngâmfare de spirit peste tot în lume — pierderea respectului pentru autoritate. Fără îndoială în trecut a fost prea mult respect pentru autoritate. Acum pendulul trece de cealaltă parte și nu este nici un respect pentru autoritate. Această stare s-a produs dintr-o lipsă a reverenței pentru Dumnezeu — rezultatul inevitabil al pierderii credinței în Biblie drept Cuvântul lui Dumnezeu. Când oamenii își pierd credința în Biblie, își pierd credința în Dumnezeu și devin mai egoiști și mai încăpățânați. Această stare a lucrurilor s-a produs prin învățătură falsă, eroare. Oamenii gândesc că Dumnezeu este Adversarul lor, intenționând să le facă rău.

Criticii Radicali au căutat să îndepărteze ceea ce ei au considerat a fi absurdități ale gândirii religioase și în acest scop au înlăturat Biblia. Studenții Bibliei văd că absurditățile au fost produse prin crezuri, nu prin Biblie. Dar lumea, pierzându-și încrederea în Dumnezeu, devine mai încăpățânată decât oricând înainte. Chiar și frica reverențioasă care odată i-a menținut se îndepărtează și există o dispoziție de a se îndoi de orice. Oamenii sunt într-o stare a minții în care spun: „Să mâncăm, să bem și să ne distrăm”; nimeni nu știe despre viitor; toți predicatorii sunt în confuzie. Totul s-a întâmplat prin procese evolutive. Să ne bucurăm de prezent. Plăcerea să fie scopul vieții noastre. Aceasta pare să fie atitudinea lumii. Oamenii sunt iubitori mai mult de plăceri decât iubitori de Dumnezeu.

Spirit lumesc în unii dintre consacrați

Aceste condiții din zilele noastre fac din acestea un timp primejdios pentru Biserică. Dacă întrebați: Nu va fi Biserica, dimpotrivă, mai mult ca oricând condusă a iubi pe Dumnezeu? Și nu-i va apăra aceasta și nu-i va feri de pericol? Răspundem că unii din poporul lui Dumnezeu ajung să se afunde tot mai mult în lume. Spiritul lumii se ridică peste tot în jurul lor. Cu mare greutate ar putea aceștia să-și dea seama că toată lumea este rătăcită în ideile și căile ei. Tendința tuturor acestora este să aibă mintea lumii, chiar dacă ei sunt concepuți de spirit.

Acest spirit lumesc, sugerează apostolul, ar afecta Biserica într-o anumită măsură. Ca urmare, unii din poporul Domnului vor ajunge în pericol special în acest timp, din cauza neglijării legământului lor cu Domnul. Alții își vor aminti de acest legământ, vor veghea și se vor ruga și vor face progres bun. Cei care trăiesc aproape de Domnul, pentru acest motiv, se dezvoltă în minte și inimă. Dar aceștia sunt puțini.

Clasa Mulțimii Mari, deși iubesc încă pe Domnul, se afundă în spiritul lumii. Chiar și cei care trăiesc cel mai aproape de standardul divin vor fi mai mult sau mai puțin în primejdie prin acest spirit, dacă nu continuă cu hărnicie în rugăciune și în studiul Cuvântului lui Dumnezeu. Ceea ce vedem desfășurându-se în jurul nostru pare natural pentru mintea noastră. Felul în care alți oameni își petrec timpul și își cheltuie banii este o ispită pentru poporul Domnului, la care aceștia trebuie să se împotrivească cu stăruință.

O probă subtilă

Poporul Domnului cheltuie și sunt cheltuiți în serviciul Lui — prin lucrare vountară, prin frecventarea adunărilor, prin ținerea adunărilor și în alte feluri, potrivit ocaziei. Ei trăiesc separați de lume — vieți deosebite, vieți de consacrare. Acum lumea are o zi de opt ore. Poporul credincios al Domnului o va face pe a lor, dimpotrivă, de șaisprezece ore. Dar toate aceste condiții din zilele noastre constituie pericole. Pentru noi, a face ce fac alții și a devota serviciului Domnului numai ceea ce consideră lumea o zi de lucru rezonabilă, n-ar fi deloc împlinirea Legământului de Sacrificiu. Cei care caută numai să facă ce este drept și să dea opt ore pe zi cu credincioșie, așa cum face lumea, vor fi judecați din acest punct de vedere și vor obține numai un loc în Mulțimea Mare. Ei nu îndeplinesc condițiile Legământului de sacrificiu.

Dar Turma Mică va servi Domnului cu așa plăcere încât numai cu greu vor ști cum să-și contenească eforturile. Ei recunosc faptul că trupurile lor sunt pe deplin consacrate Domnului și le dau la moarte zilnic într-un mod rezonabil, rațional. Având în vedere aceste timpuri primejdioase, fiecare să-și pună întrebarea: Cărei clase îi aparțin eu?