Vol. 21, Ianuarie-Februarie 2014 Nr. 2

CUNOAȘTEREA ÎNVĂȚĂTURII

Dacă voiește cineva să facă voia Lui, va cunoaște despre învățătura aceasta dacă este de la Dumnezeu sau dacă Eu vorbesc de la Mine Însumi”. Ioan 7:17

R 5136 W. T. 15 noiembrie 1912 (pag. 361-362)

Trăim în ziua în care chiar cuvântul învățătură pare să deranjeze pe majoritatea creștinilor. Fiecare denominație își dă seama că sistemul ei de învățături este imperfect, nesatisfăcător, nu este de necombătut. Și același lucru se crede cu privire la toate celelalte învățături. Astfel, prin consimțământ reciproc, creștinii par a fi dispuși ca în continuare și întotdeauna să ignore învățăturile; pentru că ei cred că, dacă după nouăsprezece secole sunt atât de încurcați, chestiunea n-a fost niciodată clară și niciodată nu va fi clară pentru nimeni.

Toate acestea sunt o mare greșeală; învățăturile lui Cristos, așa cum sunt prezentate de către Marele Învățător și de către apostolii Săi, au fost un mesaj mare, de care nici unul dintre ei nu s-a rușinat. Dificultatea cu poporul Domnului de astăzi este că noi ne-am îndepărtat treptat de la acele învățături — treptat am pus întunericul în locul luminii și lumina în locul întunericului, și astfel am intrat treptat în spiritul Babilonului, și în spiritul robiei la tradițiile și crezurile omenești. În loc să ne ferim de învățături, ar trebui să ne dăm seama că acestea sunt chiar lucrurile de care este nevoie ca să risipească întunericul și superstițiile noastre, și să strângă tot mai aproape întreg poporul Domnului.

De ceea ce avem nevoie sunt învățăturile lui Cristos și ale apostolilor, ca să ne inspire să sfărâmăm toate gardurile crezurilor noastre, care ne-au separat unul de altul atât de mult timp ca popor al lui Dumnezeu, în diferite staule denominaționale, care sunt toate contrare aranjamentului divin; căci Dumnezeu are un singur staul pentru toate „oile” Sale din acest Veac, după cum El va avea un alt staul pentru „oile” Restabilirii din Veacul viitor — Veacul Împărăției Mesianice.

Un singur Domn, o SINGURĂ CREDINȚĂ,

un singur botez”

Ne putem oare îndoi că, dacă în calitate de popor al lui Dumnezeu punem la o parte sectarismul și ochelarii crezurilor părinților noștri, și dacă mergem cu inimi curate, sincere la Domnul și la Cuvântul Său, vom găsi din nou „un singur Domn, o singură credință, un singur botez, un singur Dumnezeu și Tată al tuturor” și un singur Domn și Mântuitor Isus Cristos și o singură Biserică a celor întâi-născuți care sunt scriși în ceruri?” (Efes. 4:5, 6; Evr. 12:23). Să ascultăm cuvintele: „Să nu părăsiți încrederea voastră, care are o mare răsplătire”, ci aduceți-vă aminte de zilele de la început, când, după ce ați fost luminați, ați dus o mare luptă de suferințe; pe de o parte erați puși ca priveliște în mijlocul însultelor și necazurilor, și pe de alta, v-ați făcut una cu aceia care treceau prin același suferințe”. „Căci aveți nevoie de răbdare, pentru ca, împlind voia lui Dumnezeu, să puteți primi făgăduința.” Evrei 10:35, 32, 33, 36.

Timpul pare lung pentru noi toți, chiar dacă ne amintim că „o zi la Domnul este ca o mie de ani”. Când ne gândim la faptul că au trecut trei mii nouă sute de ani de la făgăduința lui Dumnezeu făcută lui Avraam, că Sămânța lui va binecuvânta toate familiile pământului — când ne gândim la faptul că Israelul n-a primit acel mare privilegiu de a fi Sămânța spirituală de la care în primul rând trebuia să plece acea binecuvântare, și că „aleșii” îl primesc; când ne gândim la faptul că Dumnezeu aproape de nouăsprezece secole Își selectează „aleșii” din Israel și din toate neamurile, este îndeajuns să ni se clatine credința dacă nu ne ținem ferm de promisiunea Divină și nu ne amintim că Dumnezeu a confirmat-o printr-un Jurământ. Prin aceste două lucruri sigure și neschimbătoare, Cuvântul Divin și Jurământul Divin, știm că Sămânța lui Avraam va fi dezvoltată și în cele din urmă va binecuvânta toate familiile pământului. Voia Divină este să permitem ca credința noastră în această mare făgăduință a lui Dumnezeu să fie „o ancoră a sufletului, o nădejde tare și neclintită, care pătrunde dincolo de perdeaua dinlăuntru”. Evr. 6:19.

ÎNVĂȚĂTURILE LUI CRISTOS

De ceea ce avem nevoie toți ca popor al lui Dumnezeu este să punem la o parte teoriile omenești și alte evanghelii și să ne atașăm din nou de Evanghelia lui Cristos. Aceste alte evanghelii sunt alte mesaje de speranță, în afară de cea pe care o prezintă Biblia. De exemplu, Teosofia este una dintre acestea; Evoluția este alta; Noua Teologie este alta. Acestea toate oferă o evanghelie diferită de cea prezentată de Isus și de apostoli, de cea care a fost dată pentru sfințirea noastră, și dacă ne ținem strâns de ea și ascultăm de Credință, vom fi mântuiți și ni se va da o parte cu Mesia în gloriosul Său Imperiu al lumii.

Învățăturile lui Cristos înseamnă acele învățături prezentate în Biblie de către Isus și de către purtătorii Lui de cuvânt, apostolii. Aceste învățături sunt în legătură cu Biserica și cu lumea, și cu binecuvântarea lui Dumnezeu pentru fiecare; aceste învățături se referă la păcat și la iertarea acestuia; la condițiile acelei iertări; la baza acelei iertări — moartea lui Isus — și la speranța acelei iertări, eliberarea de sub condamnarea Divină, părtășia cu Dumnezeu, și viața eternă obținută prin învierea din morți.

O CONDIȚIE NECESARĂ PENTRU CUNOȘTINȚĂ

Dar cineva ar întreba: De ce este atât de dificil a înțelege învățăturile lui Cristos? De ce există șase sute de denominații creștine diferite? De ce, toate acestea, înțeleg atât de greșit chestiunea — încât aceste diferite denominații au rezultat din deosebirile de teorie cu privire la învățăturile Bibliei? Explicația simplă este că la scurt timp după moartea apostolilor, când Biserica a început să aibă o măsură de prosperitate, Adversarul a intrat și a semănat semințele învățăturilor false, folosind buze și penițe umane în serviciu său, prin mândrie și ambiție. Întunericul a devenit atât de mare, încât privind astăzi înapoi, vorbim despre acea perioadă ca fiind „Veacurile Întunecate”.

Diferitele denominații ale creștinătății sunt dovezi ale onestității, perseverenței și iubirii pentru Adevăr, pentru că străbunii noștri care au făcut aceste crezuri, fiecare încerca să iasă tot mai mult din întuneric înapoi la „Lumina Adevărată”. Totuși, toți au făcut greșeala de a ține prea mult la crezurile și teoriile din trecut. Să nu facem și noi aceeași greșeală; să ne eliberăm de orice autoritate din afara Cuvântului lui Dumnezeu. Oricine ne poate ajuta să înțelegem Cuvântul lui Dumnezeu — să fim bucuroși să primim ajutorul aceluia; dar noi nu putem recunoaște ca inspirate sau ca autoritate învățăturile „Părinților” din vremurile timpurii, oricât de conștiincioși au putut fi ei, pentru că nu putem recunoaște că au existat astfel de succesori autorizați ai apostolilor.

Dumnezeu, care a prezis prin profeți această perioadă lungă de întuneric, și care a binecuvântat și condus pe copiii Lui evlavioși de-a lungul acesteia, fără a le înlătura toată orbirea, a promis că odată cu sfârșitul Veacului va veni o mare binecuvântare și iluminare peste poporul Său, când „fecioarele înțelepte” vor avea candelele arzând intens, și vor fi capabile să înțeleagă și să aprecieze lucrurile adânci ale lui Dumnezeu: „Nici unul din cei răi nu va înțelege, dar cei înțelepți vor înțelege”. La sfârșitul acestui Veac, perdeaua trebuia trasă și „adevărata lumină” trebuia să lumineze, risipind tot întunericul. Noi ne aflăm astăzi în zorile acestui Veac Nou, și de aceea putem vedea mult mai clar decât au văzut strămoșii noștri Caracterul și Planul divin pentru salvarea omenirii,.

VOIEȘTE SĂ FACĂ voia Lui

Studiul de astăzi este un mesaj de pe buzele Învățătorului. El ne dă cheia pentru o cunoștință clară a învățăturilor Sale, și anume, că cel ce studiază trebuie să fie deplin consacrat lui Dumnezeu și deplin doritor să cunoască Voia Sa și Planul Său. Pentru a vedea lumina în lumina lui Dumnezeu — a vedea Adevărul din punctul de vedere divin, al revelației divine, noi trebuie să ne apropiem de Dumnezeu în spiritul minții noastre, consacrați în inima noastră. Trebuie să voim să facem voia Lui.

Dar ce înseamnă aceasta? Ce înseamnă a voi să faci voia Lui? Voia lui Dumnezeu reprezintă perfecțiunea reală a gândului, vorbei și faptei, față de Dumnezeu, față de tovarășii noștri din Corpul lui Cristos și față de toată omenirea. Acesta este Standardul divin stabilit, dar noi nu suntem mai capabili să îndeplinim cerințele decât erau evreii. Cum declară sf. Pavel: Nu faceți ceea ce ați voi”. Slăbiciunea cărnii, fragilitatea și imperfecțiunea, le avem pe toate ca și lumea; cel mai bine ce putem face este să voim să facem bine, și după toate puterile noastre să ducem la îndeplinire acel legământ cu Domnul de a-I face voia. Chiar când facem cel mai bine, nici unul nu ajungem la perfecțiune.

Dar pentru cei care au venit în armonie cu Dumnezeu prin Cristos — pentru cei care au făcut un legământ cu El prin sacrificiu — pentru cei care au pe Isus ca Avocatul lor, s-a făcut o prevedere, prin care toți cei voitori, toți doritorii de a face voia divină, și care manifestă străduința de a face astfel, sunt socotiți drepți — ca și cum ar face voia Divină perfect. Această clasă, în Scripturi, este cunoscută ca „sfinții”; ei sunt membri de perspectivă ai Corpului lui Cristos. Acestora li se aplică făgăduințele din textul nostru, că ei vor ști să facă voia divină, vor ști dacă Isus doar a alcătuit aceste învățături de la Sine, sau dacă El a fost agentul activ al lui Iehova în ceea ce a făcut și în ceea ce a învățat.

La încheierea unui an și în pragul altuia, nu vom hotărî noi oare să ne dăm inima, voința noastră pe deplin Domnului — nu vom hotărî noi în voința noastră să facem voia lui Dumnezeu? Dacă este așa, urmând instrucțiunile Cuvântului lui Dumnezeu de-a lungul anului ce vine, fără îndoială vom fi binecuvântați și capacitați să cunoaștem pe deplin, să apreciem, să înțelegem învățăturile lui Cristos — lucrurile adânci ale lui Dumnezeu, care sunt descoperite acestei clase prin Spiritul lui Dumnezeu.