CRIZA ACTUALĂ

„Veți auzi de războaie și vești de războaie: vedeți să nu vă tulburați, căci toate aceste lucruri trebuie să se întâmple. Dar sfârșitul tot nu va fi atunci.” Matei 24:6.

R5526 W. T. 1 septembrie 1914 (pag. 259-260)

Scripturile vorbesc despre un mare Timp de Strâmtorare la sfârșitul acestui Veac Evanghelic. Domnul nostru în profeția consemnată în Matei 24 menționează acest mare Timp de Strâmtorare. Sub imaginea necazului de pe pământ și a clătinării cerurilor etc., El ne vorbește despre evenimentele însemnate din zilele noastre. În legătură cu aceasta El spune: „Când veți vedea aceste lucruri întâmplându-se, atunci să vă ridicați capetele și să vă bucurați; pentru că răscumpărarea voastră se apropie” — legând acest mare punct culminant de eliberarea Bisericii, de schimbarea lor de la natura pământească la cea cerească.

În legătură cu aceasta Domnul spune: „Veți auzi de războaie și vești de războaie; ... toate aceste lucruri trebuie să se întâmple, dar sfârșitul tot nu va fi atunci”. Acestea au continuat tot timpul Veacului. Nu trebuie să ne gândim că războaiele au fost lucrul special pe care Învățătorul l-a avut în minte când S-a referit la marea strâmtorare cu care se va sfârși acest veac. Acest necaz este ilustrat în profeția lui Daniel ca „un timp de strâmtorare, cum n-a mai fost de când sunt popoarele”. Daniel 12:1.

Domnul nostru vorbește despre acest Timp de Strâmtorare și spune că Ierusalimul va fi călcat în picioare de Neamuri până când se vor împlini Timpurile Neamurilor (Luca 21:24). Aceste „Timpuri ale Neamurilor” reprezintă o perioadă în timpul căreia lumea urma să fie stăpânită de neamuri. Neamurile urmau să-și arate priceperea dând lumii o guvernare. Această încredințare a lumii în mâinile guvernelor neamurilor a urmat luării împărăției tipice de la Israelul tipic. Odată cu căderea lui Zedechia și cu luarea coroanei de la el, Domnul a declarat o răsturnare a guvernării Sale până la stabilirea Împărăției lui Mesia. Ezechiel 21:25.

În același timp, Împăratul Nebucadnețar a avut un vis, care înfățișa stăpânirea Pământului de către neamuri în acest interval până la Împărăția lui Dumnezeu. Daniel i-a arătat împăratului visul pe care monarhul îl uitase și i-a dat interpretarea. Împăratul visase un chip mare, al cărui cap a reprezentat împărăția Babiloniană; pieptul de argint, împărăția Medo-Persană; pântecele și coapsele de aramă, împărăția Greciei; fluierele picioarelor din fier, Imperiul Roman. „Sfântul” Imperiu Roman era reprezentat prin picioare, în parte de pământ și în parte de fier. O piatră trebuia să lovească chipul în picioare, care erau din fier și pământ, și să le sfărâme în bucăți. Această sfărâmare a picioarelor chipului trebuia să vină la sfârșitul Veacului și să fie pasul pregătitor pentru stabilirea Împărăției lui Mesia. Daniel 2:31-45.

Atâta vreme cât aceste guvernări ar fi aici, ele și Împărăția lui Mesia n-ar putea coopera. Guvernele neamurilor sunt bazate pe egoism și constrângere; Împărăția lui Cristos va fi bazată pe dreptate, iubire, milă, sub Prințul Păcii. Acestea două n-ar putea guverna în același timp. Prin urmare a fost prezis că Mesia la a doua venire a Sa va lega mai întâi pe „omul cel tare” al supremației neamurilor, și pe ruinele stăpânirilor pământești va stabili o Guvernare dreaptă.

Îngrozitorul război actual nu este marele Timp de Strâmtorare în cel mai deplin sens al cuvântului, ci numai predecesorul lui. Marele Timp de Strâmtorare din Scripturi va fi adus de anarhie — ridicarea generală a poporului; după cum spune profetul: „Cei care intrau și ieșeau n-aveau nici ei pace ... căci Eu dezbinam pe toți oamenii unii împotriva altora”. Zaharia 8:10.

Rodul viei pământului

Domnul declară că El intervine în aceste chestiuni care sunt rezultatul natural al egoismului, agresivității și lăcomiei omenești. Domnul are de-a face cu toate acestea, prin aceea că la timpul potrivit El a acordat lumii cunoștința care le stârnește. Cu alte cuvinte, oamenii cu păcatul și cu egoismul în inimile lor nu sunt într-o stare în care să folosească cunoștința în mod înțelept, drept. Fără să ne referim la vreo persoană sau clasă, putem vedea că dacă cunoștința care este în lume ar continua să crească, câțiva, puțini, prin acea creștere a cunoștinței ar ajunge cu mult înaintea altora — până când în final bogăția ar fi comasată în mâinile a foarte puțini, și întreaga lume ar deveni sclavii acestora puțini. Banii se înmulțesc repede în mâinile bogaților. Pe de altă parte, populația se dublează într-un secol. Cine nu poate vedea că în condițiile actuale n-ar fi în cele din urmă decât sclavie pentru mase, guvernate de o autocrație?

Atâta vreme cât guvernele vor fi puternice, răsturnarea lor va fi imposibilă. Gândul nostru, adesea prezentat în aceste coloane, este că un război mare va slăbi națiunile, pregătind perioada de anarhie. Un astfel de război mare, paralizând lumea din punct de vedere financiar și discreditându-i pe conducători în ochii popoarelor lor, va deschide calea pentru anarhie. Oamenii din trecut îi priveau pe conducătorii lor ca pe niște semi-zei. Această venerare a autorităților există încă într-o oarecare măsură, în special în Rusia, unde poporul aproape venerează pe țar — cu excepția anarhiștilor. Războiul prezent este cel la care ne-am așteptat. El va stoarce lumea de sânge și de bogăție. Atunci națiunile bolnave, slabe, fără putere, vor cădea pradă Socialismului, care va deveni ((851)) anarhie. Astfel, conform prezicerilor Bibliei, Pământul va fi pregătit să primească Împărăția lui Mesia ca „dorința tuturor popoarelor”. Hagai 2:7.

Atitudinea potrivită a poporului Domnului

„De aceea așteptați numai, zice Domnul, «până în ziua când Mă voi scula la pradă: căci am hotărât să strâng popoarele, să adun împărățiile, ca să-Mi vărs indignarea peste ele, toată aprinderea mâniei Mele; căci tot pământul îsocialș va fi mistuit de focul geloziei Mele. Atunci voi da popoarelor buze curate.” Țefania 3:8, 9.

Ce a vrut Iehova să spună prin „așteptați?” El a vrut să spună că trebuie să așteptăm timpul Său. El ne-a spus despre nivelarea generală a lucrurilor acestei lumi; a declarat că toate împărățiile vor fi scufundate în anarhia generală. Va fi o fierbințeală de căldură, discuții, tumult, conflict, și în acest timp națiunile lumii se vor „topi” — se vor prăbuși repede. Noi credem aceasta. Nu ne gândim că creștinii se vor lupta cu sabia; căci Domnul a spus că acela care va ridica sabia va pieri de sabie. Poporul Domnului trebuie să stea deoparte, recunoscând că „autoritățile ... care există sunt rânduite de Dumnezeu”, prin aceea că El le permite, în timp ce are deplină putere să facă schimbări. Dacă El le permite, nu este problema noastră să căutăm să le răsturnăm.

Scriitorii laici se referă uneori la arderea simbolică a lumii. Citim adesea în ziare despre „marea conflagrație” — vorbind despre acest foc al strâmtorării, conflictului, confuziei. Elementele care se vor topi „de mare căldură” vor fi elementul muncii, elementul meșteșugăresc, elementul capitalist, elementul religios etc. Domnul adună națiunile, după cum a spus că va face în această „Zi” — în ultimii patruzeci de ani. Această adunare înseamnă atragerea națiunilor împreună. Toate națiunile Europei — chiar și China — astăzi sunt mai aproape de noi decât a fost Chicago acum șaptezeci de ani. Națiunile se apropie mai mult unele de altele prin cablul Atlantic și Pacific, astfel încât China și Japonia comunică cu noi în câteva ore, și o panică financiară afectează întreaga lume în douăzeci și patru de ore.

Deși Domnul face această lucrare, nu trebuie să gândim că El întărâtă aceste națiuni una împotriva alteia. El le-a permis să-și realizeze înclinațiile lor egoiste și rezultatul este conflictul. Cunoștința face aceasta — cauzând o condiție socială neliniștită.

Perspectiva finală

Vedem că acest război a fost cauzat de circumstanțe foarte speciale. Rusia și Austria au fost de mult dornice să aibă deschidere la Marea Mediterană; dar ele s-au temut că va urma un mare război din orice încercare de a șio asigura. Ele au „ațâțat” mai mult sau mai puțin statele mai mici — Statele Balcanice. Au făcut tot ce au putut pentru a-și slăbi reciproc influența în aceste state — „State-Tampon”, cum sunt ele numite. Pentru a crea împotrivire una față de cealaltă, ele au trimis agenți plătiți în acea regiune.

Austria a gândit că avea bună scuză pentru un război împotriva Serbiei datorită asasinării moștenitorului tronului austriac de către un sârb. Ea a sperat că această scuză va părea suficientă. A sperat că Rusia nu va spune nimic; sau că, altfel, pumnul amenințător al Germaniei o va opri. Dar de data aceasta n-a mers. Rusia a hotărât să-i sprijine pe sârbi, care sunt rudele ei; și aceasta a implicat pe celelalte națiuni.

Se pare că marii împărați și regi europeni își dau seama că tronurile lor se clatină și de asemenea că acest război va unifica popoarele lor. Asentimentul poporului este un factor important în legătură cu orice război. Un război cu altă națiune este preferabil conflictului civil al unei revolte sociale. Judecata lor este aprobată de fapte. Zilele trecute un socialist din Paris a spus ceva împotriva războiului și el a fost asasinat imediat.

Gândul nostru este că acest război va slăbi toate națiunile, le va sărăci așa încât să le pregătească pentru anarhia pe care o arată Biblia. Demobilizarea trupelor și întoarcerea lor acasă, dezamăgiți, nesatisfăcuți și mâniați pe regi, pe conducători și pe nobili, va rezulta în anarhie care fără îndoială va predomina în întreaga Europă — și se va extinde la toate națiunile, așa cum prezice Biblia. Noi înțelegem că Împărăția lui Cristos este asociată cu aceasta în sensul că Cristos este pe cale să-Și ia marea putere și să domnească. Domnul vorbește despre anarhiști ca fiind „marea Sa armată” la figurat, întocmai cum vorbește și despre omizi, care sunt folosite la figurat pentru a reprezenta armata Sa. Sfinții nu vor fi deloc în această armată. Domnul îl folosește chiar și pe Diavol ca agent al Său, și „omul în mânia lui Îl laudă”. Anarhiștii pot fi parte din marea oștire a Domnului în aceea că El va supraveghea campania lor.

În cele din urmă Statele Unite se vor implica și ele, și așa vor cădea împreună cu celelalte națiuni; totuși nu neapărat fiindcă Statele Unite se vor angaja în acest război. A face astfel ar fi un lucru foarte nechibzuit întradevăr. Guvernul nostru este puternic pentru că poporul se guvernează el însuși; el își are guvernul lui și libertățile lui și își poate schimba legile. Noi credem că el face aceasta tot mai mult și se pregătește s-o facă și mai departe, astfel încât în final guvernul nostru va coborî la o bază socialistă. Dar înainte de a se întâmpla aceasta, bogații, căutând să se apere, vor face, fără îndoială, să se întâmple lucrurile prin încălcarea legilor, și astfel vor grăbi necazul, crezând că ei se opun nedreptății. Ar fi înțelept din partea tuturor să accepte cât se poate de elegant inevitabila nivelare; dar vor fi ei înțelepți? ((852)) Natura umană este de a face să curgă sângele pe străzi mai degrabă decât să sufere înfrângere și să-și predea „drepturile legitime”. Oamenii sunt conduși de ură și de un apel la lipsă de rațiune. Deși sunt prezentate anumite adevăruri, prezentarea nu este exactă. Dar mulți sunt inoculați și se pregătesc pentru Socialism, după cum gândesc ei — noi am spune pentru anarhism, aici la fel de ușor ca în Europa.

Armaghedonul este încă în viitor

Deși este posibil ca Armaghedonul să înceapă primăvara viitoare, totuși ar fi pură speculație a încerca să spunem exact când. Vedem însă că există paralele între încheierea Veacului Iudeu și a acestui Veac Evanghelic. Aceste paralele par să indice chiar anul care ne stă în față — în special primele luni.

Scripturile arată că guvernele neamurilor vor primi chiar de la popoarele lor primul anunț că arenda puterii lor a expirat. Poporul va observa semnul Fiului Omului în ceruri. Judecățile Domnului vor începe să se arate în lume și vor merge împotriva multora din interesele ei. Această manifestare a prezenței Sale este numită scriptural Epifania, strălucirea, revelarea Împăratului Slavei. „La descoperirea Domnului Isus din cer, cu îngerii puterii Lui, într-o flacără de foc, aducând răzbunare peste cei care nu cunosc pe Dumnezeu și peste cei care nu ascultă de Evanghelia Domnului nostru Isus Hristos” (2 Tesaloniceni 1:7-10). Drept rezultat, națiunile pământului vor fi zdrobite în bucăți ca vasele unui olar. Psalmul 2:8, 9.

Prezicerea profetică ne spune că necazul va începe în cerurile eclesiastice și mai târziu va continua la elementul social. Imaginea dată despre sfârșitul Timpurilor Neamurilor este cea a unei pietre care lovește chipul supremației neamurilor în picioarele lui (Daniel 2:34, 35). Impactul va fi atât de puternic și de complet încât nu va lăsa nimic din ele. Timpul lor fiind trecut, ele vor înceta să mai existe — „vor deveni ca pleava din arie, vara”. Următorul eveniment în ordine va fi Împărăția Mesianică, despre care este scris: „Va veni dorința tuturor popoarelor”.