MANA 20 SEPTEMBRIE

Căci așa vorbește Cel Prea Înalt, a cărui locuință este veșnicia și al cărui Nume este sfânt: „Eu locuiesc în locuri înalte și în sfințenie ... ca să înviorez spiritele smerite și să reînsuflețesc inimile zdrobite”. — Isa. 57:15

Să ținem minte totdeauna că o inimă zdrobită și mâhnită nu este disprețuită sau respinsă de Domnul. Prin urmare, în orice greutăți, oricare din poporul Domnului, din Noua Creație, s-ar putea împiedica, dacă sunt flămânzi după părtășia și iertarea Domnului, dacă sunt cu inima mâhnită și zdrobită să nu deznădăjduiască, ci să-și aducă aminte că Dumnezeu — prin meritul lui Hristos — S-a îngrijit de mijloace care Îi permit să primească și să îndreptățească generos, de toate păcatele, pe toți cei care vin la El prin Isus — prin credință în sângele Lui .... Acei care pentru păcatele lor au o inimă zdrobită și mâhnită pot ști că n-au făcut „păcat care duce la moarte”, pentru că starea inimii lor adeverește aceasta. Apostolul spune: „este cu neputință ... să fie reînnoit spre pocăință” oricine a făcut păcat ce duce la moarte. — Z. '03-383