LECȚIA DE LA CRINI

„Uitați-vă cu atenție cum cresc crinii de pe câmp.” Matei 6:28.

W. T. 15 martie 1916 (pag. 94)

Frica și neliniștea sunt printre cei mai serioși vrăjmași ai familiei noastre umane. Ele uzează materia cenușie a creierului; ele produc epuizare nervoasă și sunt foarte dăunătoare sănătății. Pentru aceia care vor căuta să umble în cărarea divină pe care Dumnezeu a marcat-o pentru Biserica Evanghelică, frica și neliniștea sunt piedici speciale. Mântuitorul a avut acest gând în minte când le-a vorbit astfel ucenicilor. El voia ca urmașii Lui să nu se neliniștească, ci să aibă odihnă în inimă. Dar El nu voia ca ei să fie nepăsători. Există o grijă care este cu totul cuvenită, da, necesară din partea noastră, dar nu acea îngrijorare extremă — acea incapacitate de a te bucura de binecuvântările prezente din cauza gândurilor, temerilor în privința zilei de mâine. Când apostolul a spus, „Nu vă îngrijorați de nimic” (Filipeni 4:6), el nu se referea la o grijă cuvenită și la un simț al responsabilității, ci la o neliniște care ar răpi odihna și pacea sufletului, și care ar indica o lipsă de credință în Domnul și în grija Sa față de poporul Său. Cuvântul redat aici „îngrijorați” vine de la un cuvânt grecesc ce înseamnă neliniștiți peste măsură.

Dându-le ucenicilor Săi o lecție convingătoare despre încrederea în Dumnezeu, Învățătorul a folosit ilustrația crinilor de pe câmp. Crinii sunt foarte obișnuiți în Palestina — o floare mai degrabă mică, mulți dintre ei fiind roșii. Ei persistă, trăiesc, cresc, în ciuda faptului că pentru cultivarea lor nu se ia nici o măsură specială, și că ei sunt călcați în picioare de către cei care trec pe câmp. Cu toate acestea ei se dezvoltă, se maturizează și înfloresc, și au un organism extrem de fin, care la examinarea microscopică să vede că este foarte frumos. Isus a spus că nici chiar Solomon în toată slava lui n-a fost îmbrăcat ca unul dintre aceștia. În construcția unei flori există o perfecțiune minunată. Nici chiar cea mai frumoasă îmbrăcăminte nu poate fi măcar apropiată de structura delicată a florii create de o Mână Atotputernică.

Lecția pare a fi că deși florile sunt în mediu nefavorabil, incapabile de a face ceva pentru ele sau de a se neliniști, totuși providența divină a aranjat pentru ele astfel încât le merge bine și devin foarte frumoase. Acești crini nu s-au uitat în sus și n-au dorit să poată deveni copaci mari. Nici n-au dorit să se poată cățăra mai sus în lume și mai aproape de soare, asemenea viței de vie. Dimpotrivă, ei au fost mulțumiți cu soarta aleasă pentru ei de Creatorul Infinit. Matei 6:30.

LECȚIA ÎNCREDERII ESTE IMPERATIVĂ

Și astfel poporul Domnului trebuie să ia învățătură de la crini. Și ei trebuie să fie mulțumiți cu aranjamentul Domnului pentru ei — după cum exprimă poetul —

„De când Dumnezeu mă conduce,
În orice soartă sunt ferice”.

În măsura în care ne apropiem de această stare, ea ne va aduce pace și odihnă a minții. Noi nu trebuie să ne îngrijorăm și nici să fim leneși, ci să fim harnici, „fierbinți în spirit servind Domnului”, făcând cu putere tot ce mâinile noastre găsesc de făcut. Când facem acest lucru, noi trebuie să fim mulțumiți și încrezători că El va îndeplini toate lucrurile spre binele nostru. El dorește ca noi să învățăm această lecție de încredere importantă.

Cei care neglijează învățarea acestei lecții vor fi nepregătiți pentru marea lucrare pe care Dumnezeu o are în vedere pentru viitorul nostru sub Împărăția lui Mesia. Suntem siguri că în acea Împărăție Dumnezeu nu va primi pe nici unul care nu este plin de încredere. Toate florile înfloresc sub grija providențială a lui Dumnezeu, și tot poporul Său de asemenea trebuie să înflorească — să crească în cunoștință și în frumusețea spiritului, în frumusețea caracterului. Și aceasta nu se realizează prin unele lucruri mari pe care le fac, ci prin spiritul în care se confruntă cu lucrurile mici, cu experiențele zilnice ale vieții. Poporul lui Dumnezeu trebuie să crească constant, dar discret.

Crinul va avea întotdeauna un loc umil; el nu va fi niciodată mare ca un copac. Tot așa este și cu noi aici în trup. Domnul pune pe fiecare în locul destinat fiecăruia. Noi vom învăța mai bine lecțiile pentru viitor prin aceea că acum suntem plasați în condiții umile, unde putem crește, unde întreaga noastră loialitate față de voința Tatălui poate fi încercată complet, unde toate frumusețile caracterului nostru pot fi dezvoltate cât mai deplin.