„CERE CE VREI SĂ-ȚI DAU”

1 Împărați 3:4-15

> Ce sunt visele? — Când ar trebui urmate — Visul lui Solomon — Starea inimii lui reflectată — Înțelegerea responsabilităților lui — Umilința lui — Cererea sau alegerea lui — Aprobarea lui Dumnezeu și rezultatele fericite.

„Începutul înțelepciunii este frica de DOMNUL.” Proverbe 9:10

R 5714 W. T. 15 iunie 1915 (pag. 187-188)

Nimic nu avem care să ne indice faptul că Solomon a devenit vreodată foarte îngâmfat, mândru, cu toate că el desigur ar fi fost un om minunat dacă acea mare înțelepciune, onoare și bogăție nu i-ar fi afectat într-o oarecare măsură simplitatea de copil pe care a exprimat-o înaintea Domnului în visul consemnat în lecția de astăzi, care ne oferă o minunată înțelegere a adevăratului caracter al lui Solomon. Fiindcă veni vorba, aceasta este valoroasă pentru fiecare bărbat, pentru fiecare femeie, în special la începutul vieții sau în legătură cu începerea unui proiect, și în măsura în care proiectul este unul serios sau dificil, sau unul direct legat de Dumnezeu și de Cuvântul Său.

((535))

Solomon și-a început domnia printr-un ospăț pentru unii dintre prietenii și oamenii importanți din împărăția lui. Locul ales a fost Gabaon. Relatarea ne spune că a adus o mie de arderi-de-tot Domnului. Aceasta nu înseamnă că o mie de animale au fost arse întregi, ci mai degrabă că anumite părți din ele, îndeosebi grăsimea, au fost arse ca o jertfă Domnului, în timp ce părțile pentru mâncare au devenit o bază pentru ospăț. Atunci se mânca mai puțină carne decât acum, cu excepția acestor ocazii de sărbătoare. Putem vedea înțelepciunea unei astfel de recunoașteri generale a lui Dumnezeu și a instalării de către El a unui nou împărat; iar ospățul pentru popor semnifică în mod figurat bunăvoința împăratului și dorința lui de a face din domnia lui o domnie de prosperitate, de binecuvântare, de bucurie și ajutor pentru toți. Aranjamentul divin al acestei chestiuni a fost recunoscut de israeliți, care au înțeles că toate lucrurile trebuiau făcute căutând aprobarea lui Dumnezeu.

SUNT VISELE SEMNIFICATIVE?

În timpul acestui ospăț, care a durat probabil câteva zile, Solomon a avut minunatul vis povestit aici. Că a fost supranatural, nu poate fi nici o îndoială. Dumnezeu S-a descoperit în mod asemănător și altora în timpuri străvechi, și în special poporului Său Israel care intrase în relație de legământ cu El la Muntele Sinai, prin Moise. Dar Dumnezeu n-a fost în legătură similară cu alte popoare, care erau, după cum citim, străini, înstrăinați, proscriși — nu erau în legătură de legământ cu El.

Cu toate că Biserica creștină este în mod deosebit în legătură cu Dumnezeu și într-o legătură mult mai strânsă decât erau evreii sub Lege, totuși nu trebuie să presupunem că toate visele pe care le-ar putea avea creștinii consacrați trebuie să fie privite ca inspirate. Foarte evident, majoritatea viselor noastre sunt doar călătorii ale minții din cauză că nu suntem profund adormiți. Faptul că Dumnezeu comunică mai puțin cu Israelul spiritual prin vise nu înseamnă un interes mai mic față de afacerile lor, ci mai degrabă că El a făcut alte pregătiri pentru ei, pentru conducerea lor — prin Biblie. Pe lângă aceasta, aflăm că El dorește ca noi să umblăm prin credință și nu prin vedere; și a ne conduce continuu prin vise ar împiedica această umblare prin credință.

Sf. Pavel ne dă cheia acestei chestiuni, spunând că Cuvântul lui Dumnezeu este suficient „pentru ca omul lui Dumnezeu să fie desăvârșit și cu totul pregătit pentru orice lucrare bună” (2 Tim. 3:16, 17). Dar nimic nu există care să-L împiedice pe Dumnezeu să folosească un vis ca mijloc de a instrui pe copiii Săi spirituali dacă acesta ar părea cândva cursul potrivit. Mulți din poporul Domnului au avut mai multă sau mai puțină experiență cu astfel de vise folositoare, care păreau să le dea instrucțiunile sau sugestiile de care aveau nevoie. Totuși, există numai o cale sigură de primire a viselor; adică, a le interpreta numai în deplin acord cu Scripturile. Apostolul sugerează că dacă un înger ne-ar vesti o altă evanghelie decât aceasta, ea ar trebui respinsă; și în mod asemănător, dacă un vis ar sugera orice altă evanghelie, ar trebui respins. Cuvântul divin trebuie să fie marele talisman, test, standard pentru creștin în toate lucrurile.

ALEGEREA ÎNȚELEAPTĂ A LUI SOLOMON

În visul lui Solomon i-a apărut Domnul spunându-i: „Cere ce vrei să-ți dau”. La fel întreabă Dumnezeu pe toți cei care devin copii ai Lui. El dorește să le facă bine, dar vrea ca ei să-și dea seama de nevoile lor și să facă cereri în conformitate cu acestea. Apostolul sugerează ceva în această direcție, spunând: „Dacă vreunuia dintre voi îi lipsește înțelepciunea, s-o ceară de la Dumnezeu, care dă tuturor cu mână largă”.

Răspunsul lui Solomon din visul lui ne arată o frumoasă simplitate a caracterului pentru un prinț tânăr tocmai venit la tron. El povestește despre îndurarea lui Dumnezeu față de tatăl său David și declară că aceasta era în măsura în care Împăratul David umbla credincios cu Dumnezeu în dreptatea inimii. El a exprimat apreciere pentru faptul că Dumnezeu l-a adus chiar pe el la tron datorită aprecierii divine pentru tatăl său David. Apoi i-a spus lui Dumnezeu despre propria lui micime, slăbiciune și insuficiență pentru înalta poziție. În mod emoționant el a declarat: „Eu nu sunt decât un tânăr”. Aceasta ne amintește de cuvintele apostolului: „Când sunt slab, atunci sunt tare”. Aceasta era de fapt tăria caracterului lui Solomon; adică, faptul că era smerit, avea spiritul de învățăcel, ca și un copil — nu lăudăros sau încrezător în sine, nu orb la privilegiile și obligațiile sale.

Datorită responsabilităților împărăției, față de care se simțea atât de incompetent, Solomon s-a rugat: „Dă dar robului Tău o inimă pricepută, ca să judece pe poporul Tău (să le împartă dreptate), să deosebească binele de rău! Căci cine ar putea să judece pe poporul Tău, așa de mare la număr!” Este de mirare că citim mai departe că în vis Domnul a arătat că-I făcea plăcere o astfel de cerere: „Și Dumnezeu i-a zis: «Fiindcă lucrul acesta l-ai cerut, fiindcă nu ai cerut pentru tine nici viață lungă, n-ai cerut nici bogății pentru tine, n-ai cerut nici viața vrăjmașilor tăi, ci ai cerut pentru tine pricepere ca să faci dreptate, iată, am făcut după cuvântul tău. Iată, ți-am dat o inimă înțeleaptă și pricepută, așa cum n-a fost nimeni înaintea ta și nu se va ridica nimeni ca tine. Mai mult, ți-am dat și ce n-ai cerut: bogății și slavă, așa încât în tot timpul vieții tale nu va fi nici un împărat ca tine»”.

((536))

„Am îngenunchiat la tronul Tău de-ndurare
Și pace-am cerut cu genunchi rugători;
Și pacea mi-a fost dată; dar nu numai pace,
Ci și iubire, și bucurie, și exaltare.”