CÂNTĂRI ÎN NOAPTE 24 MAI

Domnul întărește pașii omului și astfel El Își găsește plăcere în calea lui. Chiar dacă va cădea, nu se va prăbuși de tot, căci Domnul îl apucă de mână. Psalmul 37:23, 24

Textul nostru presupune că în clasa descrisă voința umană a fost transformată — că voința divină a fost acceptată în locul celei umane; și că copilul lui Dumnezeu caută să umble pe căile dreptății, pe care a început deja; și gândul potrivit care trebuie dedus este că astfel căutând a umbla pe căile Domnului, Dumnezeu nu va permite ca imperfecțiunile judecății să-i producă vreo daună, ci îi va supraveghea afacerile; va conduce așa încât fiecare pas pe care-l face, deși va fi făcut din propria sa voință, propria sa hotărâre — voința sa consacrată totuși — va fi condus pentru binele său; pentru dezvoltarea sa ca nouă creatură în Cristos. Dacă ar greși în judecată și și-ar atrage asupra sa consecințele erorii sale, înțelepciunea și puterea Domnului sunt astfel încât El poate împlini toate prevederile acestei promisiuni, și va face ca până și gafele și slăbiciunile sale să reacționeze în așa fel încât să-i fortifice caracterul și să-l stabilească în dreptate, dezvoltând în el prin aceste experiențe și prin altele, roadele și harurile Spiritului, care în cele din urmă îl vor potrivi și pregăti pentru comoștenire în împărăție. W. T. 1903-70 (R 3156:6) (Cântarea 99)