Pagina 61

N-A MURIT, CI DOARME

Când Isus i-a găsit pe cei care plângeau moartea fiicei lui Iair, i-a scos afară, zicând: „Fetița n-a murit, ci doarme”. Apoi a trezit-o. Omul nu moare ca animalul. Deși moartea este încetarea vieții atât pentru om cât și pentru animal, totuși Dumnezeu i-a dat omului făgăduințe prețioase, de viață viitoare prin înviere. Sunt numeroase asigurări că omenirea va fi restabilită din moarte și va primi lucrurile promise. De aceea Scripturile vorbesc despre om, nu ca fiind mort, ci numai adormit. Cei care dorm inconștienți în moarte au făgăduința trezirii în Dimineața Învierii. Isus a spus că toți cei din morminte vor auzi glasul Lui și vor ieși afară - unii la răsplata vieții veșnice pentru credincioșia prezentă, alții la o încercare sau judecată, pentru a li se hotărî destinul veșnic. Ioan 5:28, 29.
Isus l-a trezit pe Lazăr, care avea ca surori pe Maria și pe Marta, la casa cărora El se oprea adeseori în Betania. Când Lazăr era grav bolnav, surorile I-au trimis lui Isus mesajul: „Doamne, iată că acela pe care-l iubești este bolnav”. Spre surprinderea lor, El l-a lăsat pe Lazăr să moară. Menționând acest lucru ucenicilor, El a spus: „Lazăr, prietenul nostru doarme”, iar mai târziu „le-a spus pe față: Lazăr a murit”. Isus n-a spus nici un cuvânt cum că morții ar merge în cer, în purgatoriu sau în iad, cum se credea cândva. Vezi Ioan 3:13; 11:13, 14; Fapte 2:29-35.
Acest cuvânt, somn, a fost folosit de mult timp ca un simbol al morții. „Avraam a adormit cu părinții săi”, iar părinții săi au fost păgâni. Sf. Pavel se referă la „cei care au adormit în Isus” și ne spune că „nu toți vom adormi”, referindu-se la cei care rămân în viață până la stabilirea Împărăției lui Mesia și la Întâia Înviere - la începutul domniei Sale.
Aceștia nu dorm nici în cer, nici în purgatoriu, nici în iadul de chin. Biblia spune: „Cei care dorm în țărâna pământului se vor trezi”, unii pentru a străluci ca stelele, iar alții pentru rușine și dispreț, până când își vor fi demonstrat căința și loialitatea. Dan. 12:2.