MANA 16 FEBRUARIE

... În slavă și în dispreț, în vorbire de rău și în vorbire de bine; ca niște înșelători, măcar că spunem adevărul ... nu dăm nimănui nici un prilej de poticnire, pentru ca slujba să nu fie defăimată. — 2 Cor. 6:8,3

În vreme ce ne îndeplinim îndatoririle după cele mai bune puteri ale noastre și când este evident că binecuvântarea și favoarea lui Dumnezeu sunt asupra noastră și asupra lucrului nostru în cel mai înalt grad, deodată pot apare necazuri, se pot ivi împotriviri, puterile întunericului par să triumfe și pentru un moment putem apare ca vinovați înaintea oamenilor și parcă și providența divină ne-ar fi părăsit. Astfel de experiențe, fără îndoială, sunt foarte folositoare, căci, deși cântăm:

„Mai bine a umbla cu Dumnezeu în întuneric,
Decât a merge singur în lumină”,

totuși, aceasta poate fi doar o laudă goală, dacă nu am trecut prin experiențe grele, care să dezvolte în noi o astfel de credință și o astfel de încredere, încât să ne ținem de mâna Domnului și să fim și în cel mai întunecos ceas încrezători în providența divină. — Z. '01-314