CLASA CARE VA FI CINSTITĂ DE DOMNUL

„Căci voi cinsti pe cine Mă cinstește.” 1 Samuel 2:30.

R5703 W. T. 1 iunie 1915 (pag. 173-174)

Cuvintele din textul nostru se găsesc în legătură cu povestea lui Eli și a familiei sale. Eli a fost reprezentantul lui Dumnezeu într-un sens foarte deosebit — un preot și un judecător al lui Israel. Fiii lui Eli au fost și ei preoți; totuși se pare că ei greșiseră extrem de mult în modul lor de a se comporta, trăind în imoralitate, favorizând nedreptatea, profitând de poziția lor și de cea a tatălui lor ca să încalce principiile dreptății. Eli a fost mustrat de Domnul pentru că n-a menținut un control cuvenit asupra fiilor săi și nu i-a împiedicat să facă lucruri nedrepte, nedemne, contrare voinței lui Dumnezeu și o ocară atât pentru cauza Sa cât și pentru slujba lor preoțească. Aceste cuvinte de mustrare i-au fost spuse lui Eli prin copilul Samuel, ca un indiciu în privința gândului lui Dumnezeu și ca să-i arate de ce cinstea dată lui și familiei sale avea să fie luată. Felul în care vedea Domnul chestiunea este arătat în cuvintele textului nostru: „Căci voi cinsti pe cine Mă cinstește”.

SE ÎMPOTRIVEȘTE CELOR MÂNDRI, DĂ HAR CELOR SMERIȚI

Credem că acesta este un principiu care va rămânea în vigoare totdeauna. Cei care caută să-L cinstească pe Dumnezeu acum, cu siguranță El îi va cinsti. Cei care caută numai propria cinste, pot obține o parte din acea cinste, se pot slăvi pe ei înșiși până la un anumit grad, dar Domnul nu-i va slăvi. În serviciul cauzei Sale, a adevărului Său, ei nu vor fi cinstiți de El. „Domnul stă împotriva celor mândri, dar celor smeriți le dă har (favoare).” Modul de a cinsti pe Dumnezeu este prin a căuta să cunoaștem voința Sa și a o face dintr-o inimă sinceră, a-L avea pe Dumnezeu înaintea tuturor celorlalte preocupări, a-I vesti virtuțile. Nu trebuie să ne preocupăm niciodată de noi înșine, de propria noastră cinste. Trebuie să slujim în armonie cu principiile pe care le promovează Domnul. A căuta slava lui Dumnezeu este calea potrivită pentru noi care suntem copiii Lui și pe care El ne-a binecuvântat.

Ar putea părea că textul nostru este într-un anumit sens în conflict cu cuvintele Domnului nostru, „Iubiți pe vrăjmașii voștri”. Când ajungem să analizăm textul cu atenție, înțelegem că deși Domnul spune că-i va cinsti pe cei care Îl cinstesc și declară: „Cei care Mă caută cu tot dinadinsul, Mă vor găsi”, totuși, El nu spune că va face rău celor care nu-L iubesc și nu-L cinstesc. Dimpotrivă, pregătirea Domnului este atât de cuprinzătoare, încât include „toate familiile pământului”. Astfel iubește Dumnezeu pe cei care îi sunt vrăjmași — îi iubește până acolo încât a pregătit o jertfă pentru ei și o împăcare cu El. Dar El nu-Și cinstește vrăjmașii.

A URÎ PĂCATUL, A IUBI PE PĂCĂTOS

Putem crede pe bună dreptate că Dumnezeu iubește pe aceia care caută în mod special să-I facă voia. Ni se poruncește să ne iubim vrăjmașii, dar aceasta nu înseamnă că trebuie să-i iubim în același fel în care iubim pe membrii Corpului lui Cristos. Diferența este că ne vom iubi vrăjmașii cu o iubire compătimitoare, în timp ce ne vom iubi frații în Cristos cu o iubire sfântă, o iubire ca pentru rude, ca pentru tovarăși. Păcatul nu-I este plăcut lui Dumnezeu și nimănui care este în relație cu Dumnezeu și este stăpânit de Spiritul Său. Păcatul este o deformare, o enormitate, neplăcut minții, Spiritului lui Dumnezeu. Dar Dumnezeu are o iubire compătimitoare pentru păcătos; și El vrea ca noi să avem la fel, să fim gata să facem bine celor care ne fac rău, care ne tratează rău, care ne persecută. Astfel trebuie să-L imităm pe Dumnezeu.

Lui Dumnezeu I-a plăcut să aleagă anumite persoane din familia umană ca să-I fie ambasadori. În loc să vorbească omenirii în mod direct, Domnul vorbește prin acești reprezentanți, copiii Săi. Aceștia sunt cei pe care Lui Îi va plăcea să-i cinstească, să-i facă reprezentanții Săi — cei care caută să facă voia Lui, care sunt loiali cuvântului Său. Ar alege Dumnezeu ambasadori care nu L-ar reprezenta cum se cuvine? Cu siguranță nu! Noi, copiii Săi, putem intra aici în spiritul mărturiei Sale; și, prin urmare, nouă ne revine să căutăm să-L cinstim, vestind virtuțile Sale altora, atât prin proclamarea Mesajului curat al Adevărului, cât și prin viețile noastre exemplare, ca să putem avea binecuvântările Sale acum și să putem primi marea onoare pe care a promis-o credincioșilor în Împărăție, care este atât de aproape.