Pagina 16

PE CÂND SE PREGĂTEA CORABIA

Purtarea neloială a îngerilor se vede că a durat mai multe secole fără ca Dumnezeu să-Și manifeste capacitatea de a o opri. Astfel toți sfinții îngeri au fost încercați și toți care astfel au ales, au fost „neascultători . în zilele lui Noe”. 1 Pet. 3:20.
În declarația, „Noe era un om drept și integru printre cei din timpul lui”, familia lui Noe este separată, ca o excepție, implicând că puțini erau, sau că nu mai erau alții născuți integri - din rasa adamică pură (Gen. 6:9). Familia lui Noe deci, includea pe toți cei necontaminați - numai opt persoane. Prin poruncă divină ei au construit corabia și astfel au dat lumii o mărturie privitoare la intenția divină de a aduce un potop.
Mesajul lui Noe în privința judecății divine printr-un potop părea ridicol. Până la potop nu existase ploaie. Ultimul mare „inel” care atunci a inundat Pământul a fost apă pură. Timp de secole acesta fusese întins pe firmament. Tot Pământul era ca o seră enormă. Nu exista practic nici o schimbare de anotimpuri, nici furtuni, fiindcă marea boltă de apă menținea o vară continuă. Despre acea perioadă citim: „Dumnezeu nu dăduse încă ploaie pe pământ” (Gen. 2:5). Noe, propovăduitorul dreptății, a fost batjocorit și considerat nebun din pricina credinței lui în Cuvântul lui Dumnezeu, întocmai cum au fost și mai sunt încă batjocoriți și alții din poporul Domnului de către cei care n-au credință.
În sfârșit a venit potopul. „S-au rupt toate izvoarele adâncului celui mare [bolții].” Ruperea bolții de apă a precipitat milioane de tone de apă la poli, formând două valuri uriașe care au acoperit Pământul până la mare adâncime, mărind adâncurile oceanelor și scoțând la suprafață și alți munți.