[ 1 ] N. 77 - M. 1

1 SPIRITE sfânt rămâi cu noi,

Fii mângâiere celor goi,

Fii-ne pază-n drumul nost',

Călăuză în orice loc.

2 Fă să-ți lucească lumina,

Ca noi să cunoaștem calea,

Sădește în sufletul meu

Frica sfântă de Dumnezeu.

3 În calea sfințeniei du-ne

Și ne departă de lume,

Du-ne-n Cristos calea vie,

Fă-ne coarde-n a Sa vie.

4 În rugăciune, veghere,

Așteptăm a Ta sosire,

Și pregătește-ne pe noi,

Prin harul Tău ca făpturi noi.

[ 2 ] N. 214 - M. 2

1 DUPÂ al Tău Cuvânt de dar,

'N blândă umilință,

Doamne, eu îmi amintesc iar,

A Ta suferință.

2 Trupul Tău frânt pentru mine,

Pâinea din cer-mi va fi,

Paharul gustat de Tine

Vreau a-l împărtăși.

3 Pot să uit eu Ghetsemanea,

Sau lupta ce-ai avut?

Domnul meu, agonia Ta,

Paharul ce-ai băut?

4 Când la crucea de pe Calvar,

Cu ochii mei privesc,

Văd Mielul, sacrificarea,

De Tine-mi amintesc.

5 Toate ale Tale dureri,

Și marea iubire,

Vor fi pe veci în ai mei cre'ri,

Spre a Ta amintire.

6 Atunci culmea darului Tău,

Și-n chipul Tău voi fi,

Când-mpărăția Ta și eu

Cu Tine voi veni.

[ 3 ] N. 200 - M. 3

1 SUFLETUL meu e apăsat,

Disperat și trist.

Dar El zice: vino și fii

Liniștit.

2 Avut-a ceva semn pe El,

Ce se cunoaște?

Avut pe mâini și picioare

Și-n coaste.

3 Avut-a El diademă,

Pe al Său cap fin?

Avut, da, o coroană grea,

Dar de spini!

4 De-L găsesc și Îi urmez Lui,

Ce-mi va fi partea?

Strâmtorare, osteneală,

lacrime.

5 Dacă rămân credincios Lui,

Ce voi câștiga?

Dincolo de Iordan cu El,

Voi cânta!

6 Rugându-L să mă primească,

Oare zice-ar nu?

Mai de grabă trece cerul,

Pământul.

[ 4 ] N. 12 - M. 4

1 NU-MI aminti avuții și lux,

Plăceri ce trec scurt pe pământ:

Lumea cu al ei desert belșug,

Plăcere nu-mi face nicicând.

Corul

Fiecare-și are ținta:

(:Ținta mea e Cristos numai:)

2 Lumea și-a ei plăceri vor trece,

Veșteji-s-or ca o floare;

Planurile ei mai mărețe

Trec în timpul unei ore.

3 Contra-cestui turn nu-I putere;

Regatul Lui pe veci va sta,

Tronul Său va sta sus și tare,

Vrăjmașii Îl vor asculta.

4 Deși peregrinez departe,

De Acela care-L iubesc,

În curând eu voi avea parte,

Cu El glorii să moștenesc.

Corul

De-al meu triumf, deci voi cânta,

(:Ținta mea e Cristos numai:)

[ 5 ] N. 95 - M. 5

1 GRÂIȚI: Isus pentru mine

A murit pe cruce!

Și prin jertfirea de Sine

Viață ne-aduce.

Corul

Și pentru tine,

Și pentru mine;

A murit Domnul pentru toți,

Mulțumire-I fie.

2 Pentru c-am fost de moarte demn,

Din marea-I iubire

A suferit El chin pe lemn,

A mea fericire.

3 Soarele se întunecă,

Raza lui s-ascunde,

Pentru Isus când suferă,

Murind El pe cruce.

4 Și a Lui cruce grea de chin

Dusă-n grea sarcină,

Căzând-nainte-I, mă închin

Și ochi-mi lacrimă.

5 Dar cu plânsul nu pot plăti,

Iubirea Lui mare;

Doamne al Tău urmaș voi fi,

Ție-n consacrare.

[ 6 ] N. 7 - M. 6

1 TURMÂ mică El te cheamă,

Ce ești prețuită;

De om neluată-n seamă,

Dar Lui ești iubită.

2 Turmă mică, El te cheamă;

Întâi născută, vezi!

Al Său nume e de seamă,

Să nu te rușinezi.

3 Bogați, nobili chemați nu-s mulți,

Nu sunt mulți înțelepți,

Regi ai lui Dumnezeu ei sunt,

Dar azi purtând dispreț.

4 Dar vine iar al tău Păstor,

Tristețea îți sfârșești,

Și voi cu El, ca domnitori,

Veți fi preoți regești.

[ 7 ] N. 67 - M. 7

1 ÎNCÂ puțin și sosește,

Ceasul aproape e.

'N zorile zilei mărețe,

Vom fi-n bucurie.

Va părea că a fost ușor,

Tot ce am suferit!

Viața un vis trecător,

Ce-i de zori risipit.

Corul

Atunci Isus, ne arată

Mare iubirea Ta,

Și du-ne pe noi acasă,

Sfârșind noaptea aceasta.

2 Încă puțin Doamne, eu știu,

Cu dor întreb, cât timp?

Căci pot eu cu-așa speranță,

'N locaș așa sublim,

Și-n bucurii ce m-așteaptă,

Acas-să nu doresc?

Cum s-ascund eu, dar aceasta,

Râvna s-o-năbușesc?

3 Dar gură, să nu ai cuvânt!

Suflet, fii liniștit!

Căci tot ceasul de pe pământ

E timp de pregătit.

Croit ți-e timpul, bine știi,

De Dumnezeul tău,

Steaua zilei dă bucurii,

Din est sclipind mereu.

[ 8 ] N. 84 - M. 8

1 TOATE numai pentru Isus,

A Lui e ființa mea,

Tot cuvântul, toată fapta

Și ceasul și ziua mea.

Toate-s numai pentru Isus,

Viața, puterea mea.

2 Mâinile să-I facă voia,

Picioarele-n calea Sa;

Ochii pe El să-L privească,

Cântându-I preamărirea.

Toate numai pentru Isus

Și să-I cânt preamărirea.

3 De când eu privesc la Isus,

De altceva nu am gust;

Și-n vedenii cerești surprins,

Când eu caut către El sus.

Toate numai pentru Isus,

Care viața preț Și-a pus.

[ 9 ] N. 135 - M. 9

1 LUI Isus fie mărire!

El ne șterge păcatele

Și aduce mântuire

Inimii celei zdrobite.

Corul

Isus a pus prețul mare,

El libertate ne-aduce.

Toți vor ști marea-I lucrare.

Sub scutul Lui stau eu,

Spălat în sânge-al Său,

Mai alb ca neaua El mă face.

2 Scos din-ntuneric și păcat,

A Lui iubire-mi străluce.

Ca moștenitor sunt chemat,

În regatul Său de pace.

3 O, iubirea Lui adâncă

Și harul fără măsură,

Inima mea s-o pătrundă,

Să-I rămân în legătură.

4 În El le avem toate-n dar,

Deci și aici veseli vom fi.

Curați prin sângele Lui, iar,

Mai albi ca și neaua vom fi.

[ 10 ] N. 21 - M. 10

1 ÎNGERI-naintea lui Isus,

Cu toții vă-nchinați

(:Și de Rege al regilor

Pe El să-L încoronați:)

2 Voi sămânța lui Israel

Prin har răscumpărați,

(:Preamăriți-L și-al lumii Domn

Pe El să-L încoronați:)

3 Neamuri și limbi de pe pământ

Și toți câți sunteți frați,

(:Lăudați-L și-al lumii Domn

Pe El să-L încoronați:)

4 Voi, cari nu-I uitați iubirea,

De El sunteți legați.

(:Sfinți, preamăriți-L și-al lumii

Domn să Îl încoronați:)

[ 11 ] N. 241 - M. 11

1 VOI popoare de pe pământ

Preamăriți pe Domnul cântând;

Și servindu-I cu temere,

Tot omul să se bucure.

2 Domnul nostru Dumnezeu e;

El le-a creat toate bine.

Turma Sa mic-o nutrește,

De mieii Săi se-ngrijește.

3 Treci la El cu bucurie

Și-ntâmpină-L cu laude;

Din suflet binecuvântă-L,

Mântuirea ți-aduce El.

4 Domnul nostru e Dumnezeu,

El ne-a arătat harul Său.

Puterea și-a Lui dreptate,

De timpuri nu sunt legate.

[ 12 ] N. 117 - M. 12

1 MÂNTUITORUL mă duce:

Ce altceva să mai cer?

Să nu fie bun cu mine

Cel ce m-a condus la cer?

Pace sfântă, bucurie,

Dac-avem credință-n El!

(:Știind bine ce ne-așteaptă,

Având sprijinul în El:)

2 Mântuitorul mă duce

Peste multe primejdii,

Și El pentru suferință

Îmi dă pâinea vieții.

Dacă-mi slăbesc picioarele

Și puterile îmi scad,

(:Iată că din stânca vie

Murmură pârâu curat:)

3 Mântuitorul mă duce,

Cu iubire deplină,

Și în casa Tatălui meu

Promițându-mi odihnă.

Și în haina nemuririi

Ajungând atunci la cer,

(:Voi cânta în veci Isuse:

Tu mi-ai fost conducător:)

[ 13 ] N. 232 - M. 13

1 SUNT eu dar al crucii ostaș

Următor Mielului?

Fricos să merg pe al Lui pas,

Purtând disprețul Lui?

2 Să ajung eu în paradis,

Mergând, călcând pe flori?

Când alți luptau în foc, cuprinși

De sânge și fiori?

3 N-am eu vrăjmași de alungat?

Sau valuri mari de-nfrânt?

'N vifor și furtuni de luptat

Cu lumea și-al ei gând?

4 Nu, luptă-te de vrei să-nvingi;

Doamne dă-mi putere:

Să lupt, să rabd tot liniștit

Cu credință tare.

[ 14 ] N. 106 - M. 14

1 MAI pot eu să-ntârzii

Inima Lui s-o dau?

Lăsând a lumii avuții

Și pe Isus să-L iau?

2 Târziu, dar toate las;

Voia și tot ce-am eu,

Doamne, să-Ți urmez pas cu pas

Și-n veci să fiu al Tău.

3 Să fiu de tot al Tău,

Mai mult să nu mă lași;

Să faci Doamne sufletul meu

Ție în veci slujbaș.

4 Dorința mea-i una:

Iubirea să-Ți cunosc,

Și vesel întotdeauna,

Legat de al meu vot.

5 Doamne, viața mea

Tu ești și-s mulțumit;

Speranța vie și-averea,

'N Tine-s desăvârșit.

[ 15 ] N. 92 - M. 15

1 VOIȚI să știți cine e,

Ce-mi dă zel, mângâiere?

Ce răsplată dobândesc

De la Cel ce-L preamăresc?

E Isus cel răstignit!

2 Credința ce-ntărește?

Să cânt ce mă trezește?

Păcatul meu l-a purtat,

Cu Iehova m-a 'mpăcat;

E Isus cel răstignit!

3 Pe dușmani ce-i învinge?

Necazul meu ce-l șterge?

Ce-mi re-nvie inima?

Ce îmi vindecă rana?

E Isus cel răstignit!

4 Cine-mi va da viața?

Cine-mi va strica moartea?

Cine la El m-așează

Cu oști mari de lumină?

E Isus cel răstignit!

5 Știți dar acum cine e,

Care-așa mă mângâie?

Și luptând cu credință,

Voi dobândi coroană.

La Isus cel răstignit!

6 Așa în pace trăiesc,

În El mă adăpostesc,

Dacă-mi vine schimbarea,

La El am fericirea!

La Isus cel răstignit!

[ 16 ] N. 123 - M. 279

1 IA-ȚI crucea ta, a zis Domnul,

Învățăcel de vrei să-Mi fii,

De tine lepădându-te,

Și-așa după Mine să vii.

2 Ia-ți crucea ta, povara ei

'Nainte să nu te-nfrice.

Ea-ți dă curaj și putere;

Luptător bun te va face.

3 Ia-ți crucea ta și fii sigur

În lupta cu pericolul,

Până ce-nvingând

mormântul,

Lăcaș vei avea la Domnul.

4 Ia-ți crucea ta și lui Cristos

Urmează-I până la moarte.

Numai cel ce poartă crucea

V-avea la coroană parte.

[ 17 ] N. 222 - M. 17

1 SCULAȚI, cântați cântul

De Moise și Mielul.

Voi limbi și inimi vă sculați,

Pe Domnul lăudați.

2 Veniți pribegi pe drum

Ce în Sion merge,

Voioși prin Mielul sfânt Cristos,

Etern Regele nost'.

3 Nu peste mult toate

Buzele-I vor cânta;

Cântul Moisii și-al

Mielului

Va auzi lumea.

[ 18 ] N. 169 - M. 18

1 SCOALÂ-TE Ierusalime,

Nu lăsa să fii dejosit,

Îmbrac-ale tale puteri,

Ești așteptat să fii mărit.

2 Scutură și lanțurile,

Fericirea ta-i promisă;

Scoală, salută zorile,

Scoală Cristos voiește-așa.

3 Scutură și lanțurile,

Libertatea ta a sosit;

Este Dumnezeul tău sfânt ,

Acela ce te-a mântuit.

4 Vasele darului veniți,

De păcate vă curățiți;

Primiți Cuvântul Său cel

sfânt,

Ce din ceruri vi L-a trimis.

[ 19 ] N. 64 - M. 19

1 SCOALÂ suflet la vesel cânt

Și cântă despre Domnul sfânt;

I se cuvine lauda,

Căci liberă-i iubirea Sa.

Iubirea Sa, iubirea Sa,

Căci mare e iubirea Sa.

2 M-a văzut căzut, ruinat,

Și tot m-a iubit ne-ncetat;

El m-a scăpat de pieire,

Căci mare-i a Lui iubire.

Iubirea Lui, iubirea Lui,

Căci mare-i a Lui iubire.

3 Deși dușmani tari, numeroși

Opun drumul dificultos,

El conduce Biserica,

Căci tare e iubirea Sa.

Iubirea Sa, iubirea Sa,

Căci mare e iubirea Sa.

4 Când nori groși tulburi s-au-ndesat,

Tunând mereu s-au adunat,

El stă-n apropierea mea,

Că bună e iubirea Sa.

Iubirea Sa, iubirea Sa,

Căci mare e iubirea Sa.

5 Când Regele cu drept vine,

Să-I ia pe ai Săi la Sine,

Eu cel mai vesel voi cânta,

Că veșnică-i iubirea Sa.

Iubirea Sa, iubirea Sa,

Căci mare e iubirea Sa.

[ 20 ] N. 170 - M. 20

1 SUFLET scoală, ia-ți noi puteri,

Stai voios în luptă!

Neam ceresc ești chemat a fi,

(:Cunună te-așteaptă:)

2 În juru-ți e nor de martiri,

Cari îți țin privirea,

Trecutul să-l dai uitării,

(:Și fugi la ținta ta:)

3 Glasul Domnului de viață,

De sus El te cheamă.

În mâna Lui e răsplata,

(:Ce-o dorești atâta:)

4 Acest preț scump de daruri plin,

Doamne îl voi primi,

Când acei îngâmfați și mari,

(:Pe pământ n-or mai fi:)

5 Mântuitor cum Tu ne-ai spus,

În curs vom alerga.

Și-ncununați cu-nvingerea

(:Pe Tin' Te-om adora:)

[ 21 ] N. 160 - M. 21

1 O, ce milă mare

Ne-a dăruit Domnul,

Ne-a primit pe noi cei căzuți,

De iubiți fii ai Lui.

2 De Fiul mântuiți,

Prin grație curățiți,

Și-apoi Mireasa Lui Cristos

Va fi numele nost'.

3 Dar nu se poate ști

Ce noi vom deveni,

Dar când El Se va arăta,

Lui vom fi-asemenea.

4 Speranța cerească

Mă ajută-n luptă,

Mă curățește de păcat

Cum Domnul e curat.

5 Iubiți de Dumnezeu,

Parte bună avem,

Apoi Spiritul Său va da

Peste toată lumea.

6 Mai mult robi nu suntem,

Nici lanțuri nu purtăm,

Ci strigăm Aba-Părinte

Și suntem fii ai Lui.

[ 22 ] N. 152 - M. 22

1 SCRIPTURA, Cuvânt slăvit,

Ești dar minunat și sfânt;

Pentru pâinea din ceruri

Suntem recunoscători.

2 E-o rază de lumină

Ce noaptea însenină;

Pietre scumpe n-o întrec

Nici din palatul regesc.

3 Este izvor minunat,

Din care cu murmur cald

Izvorăște balsamul,

Ce-mi stâmpără necazul.

4 Cartea-ceasta e a mea!

Ea întrece nădejdea;

S-o învăț în șir de ani,

Tot mai scump' și dragă-o am.

[ 23 ] N. 18 - M. 23

1 SFÂNTÂ-I legătura

Iubirea creștină,

Copcia-nfrățirii care

Inimile leagă.

2 Copiilor păcii,

Un simț dă putere,

Una frică, o nădejde

Și o țintă-n cale.

3 La-l Tău tron Părinte

Când ne rugăm Ție,

Tu știi că în ruga noastră

E-un gând și-o simțire.

4 Ni-e comună voia,

Ne-mpărțim necazul,

Și ochii ne lăcrimează

La unul pentru-altul.

5 Dacă ne-om despărți,

Ne-a fi mângâiere

A iubirii noastre mare,

Dulce amintire.

[ 24 ] N. 5 - M. 24

1 TRÂMBIȚELE voastre,

Sune cu răsunet,

Ca glasul s-ajungă,

La toată nația.

Corul

S-apropie bucuria,

(:La popoare mântuirea:)

2 Cristos, mare Preot,

Pentru noi a răbdat.

Voi osteniți și slabi,

Acum vă bucurați.

3 Pe El să Îl mărim

Că ne-a răscumpărat,

Prin sfânt sângele Său,

Aceasta să vestiți.

4 Acei ce ați fost robi,

Acum v-ați mântuit;

Libertate Cristos,

Vouă v-a dăruit.

5 A șaptea trâmbiță

Vestește bucurii;

Mântuirea vine,

La Domnul să grăbiți.

[ 25 ] N. 236 - M. 25

1 TU Mireasă a Mielului

Pentru ce ai plânge?

Cristos e-al tău, nu-ți ia nimeni

Această nădejde.

2 Trăia în întunericul

Nopții sufletul tău,

Și oftai tot cu credință

Pentru Mirele tău.

3 Dar vezi, acum noaptea trece,

Aproape-s zorile,

Vine Isus iubitorul

Ca să te mângâie.

4 Vine că Duhul Său cel sfânt

Nu poate suporta,

Să nu cheme-n bucurie

Și pe Mireasa Sa.

5 Valea ast-a plângerilor

E grea pentru tine,

Dar nu peste mult pe tronu-I

Te ia și pe tine.

6 Va șterge El lacrimile

Din ochii tuturor,

Și va pune capăt morții

Și suferințelor.

[ 26 ] N. 218 - M. 26

1 CEL ce Te-ai născut smerit

Și multe ai pătimit,

Și o luptă grea ai dus,

Dar deplin toate-ai învins;

O, Doamne ajută-ne

Că pierim făr-de Tine.

2 Cel ce ai plâns cu amar

La mormântul lui Lazăr,

Văzând Ierusalimul,

Tu ai plâns pentru dânsul;

O, Doamne ajută-ne,

Că pierim făr-de Tine.

3 Cel ce singur Te-ai rugat

Și o luptă mare-ai dat,

Cel ce cruce-ai suferit,

Și pentru noi Te-ai jertfit;

O, Doamne ajută-ne,

Că pierim făr-de Tine.

4 Cel ce-n moarte-ai triumfat,

Pe cei pierduți i-ai scăpat,

Pe tronul maiestos șezi

Și toate le guvernezi;

O, Doamne ajută-ne,

Că pierim făr-de Tine.

5 Domnia Ta promisă

Cu totul e sigură;

Noi cu mult dor

o-așteptăm,

În ea să ne așezăm.

Dară Tu ajută-ne,

Că pierim făr-de Tine.

[ 27 ] N. 176 - M. 27

1 AI Regelui ceresc fii

Să cântăm cânt de 'nvingeri,

Pe Salvator să-L lăudăm,

E demn ca Lui să-I cântăm.

2 Fiii lui Avraam, cântați,

Lui Cristos tot ce-aveți dați.

El ca om s-a întrupat,

Pe noi ne-a răscumpărat.

3 Ochii sus, voi fii, măriți,

Și spre Sion să priviți.

Lăcaș acol-vom avea

Și pe Domnul vom vedea.

4 Noi mergem la Dumnezeu,

Pe calea Fiului Său.

Când drumul e neguros,

Luăm pildă pe Cristos.

5 Fraților, fiți fără teamă,

Stăm aproape de hotare.

Isus Cristos cel iubit,

Ne va zice bun venit!

6 Doamne, noi voioși

mergem,

Și-a lumii jos le punem.

Isus fii călăuzul

Până ne-ajungem scopul.

[ 28 ] N. 7 - M. 28

1 CRISTOS jertfă a dat

Sângele Său vărsat,

Ca să fiu fericit

Și din morți mântuit.

(:El Și-a jertfit viața Sa,

Laude-L inima:)

2 Lăcașul Tatălui

Și tronul Său ceresc,

Le-a lăsat și-a venit,

Ca să fiu mântuit.

(:Pentru mine toate-a lăsat,

Dar eu Lui ce I-am dat?:)

3 El mai mult suferi,

Decât eu pot a ști,

În luptă cu chin greu

Goli paharul Său.

(:Bucuros Și-a dat viața,

Fie-a Lui inima:)

4 Pe urma muncii Lui

Izvoresc mari daruri,

Și dacă-n El trăiesc,

Necazuri se sfârșesc.

(:Și ajungând la ținta mea

Glorie voi avea:)

[ 29 ] N. 235 - M. 29

1 CREȘTINE asupra-ți vin zorile,

Fugi-va toată umbra grea,

Iar cerul preamărit și-n pace

Deasupra ta va lumina.

Scoală, scoală, căci ziua vine,

Cu vești bune deasupra ta.

În scurt, tu vei avea mărire,

Și pe tron cu Domnul vei sta.

2 Ridică-ți capul, ziua a venit

Și-al tău drum îl luminează,

Din cer lumina a strălucit,

Sunt zori de-a Zilei mărețe.

Săltați, săltați de speranță plini,

Căci toate alte-s deșarte,

Să știe aceasta cei nobili,

Duceți la toți asta veste.

[ 30 ] N. 210 - M. 30

1 CRISTOS e-aici o, ce veste!

Inima bucure-se.

Asta veste de grație,

Credință, speranță dă.

Corul

(:Cristos e de față!

Cristos Regele păcii:)

2 Lumea poate numai citi,

C-a suferit și-a murit;

Dar în curând cu toți vor ști,

Că spre-a domni a venit.

3 Exilații mult au răbdat,

Lipsiți de-al Tău sfânt locaș,

Dar curând în măreț veșmânt

Vor fi cu Tine părtași.

4 Cu asta credință în noi,

Să sune-orice instrument,

Iar corul, mântuit, vioi,

Să sune-n orice moment.

[ 31 ] N. 69 - M. 31

1 CRISTOS din morți a-nviat,

Om, îngeri de știre-au dat.

Și noi cu bucurie

Cântăm asta cu voie.

2 Iubirea ne-a mântuit,

Lupta deja s-a sfârșit;

El din mormânt S-a sculat,

Și El moartea a stricat.

3 Piatră, sigil și soldat,

Toate s-au înlăturat;

Cristos conducătorul,

El ne deschide cerul.

4 Pe-acest Rege să-L mărim,

De moarte nu ne sfiim;

Pentru noi plăti jertfa,

Câștigă mântuirea.

[ 32 ] N. 162 - M. 32

1 PE muntele-nalt veniți voi sfinți,

Vedeți patria peste râu.

În Mileniul Cananului,

Nu peste mult toți vom cânta.

Iată tronul alb ca zăpada,

Cel sfânt coroană va fi primit,

În regat părtași vor fi-aceia

Cari lui Cristos I-au zis bun venit!

Corul

Vedem vedenia mărită,

Secerători la strângere, dar!

Ne-așteaptă mărirea promisă

Și timpul strălucit Milenar.

2 De-acolo vine primăvara,

Toate s-acoperă cu flori;

Vedem vedenia mărită,

Domnia mare a Regilor.

Luptele acolo se sfârșesc,

N-a mai fi necaz, nici ispită;

Va fi popoarelor acel ceas,

Biruință pe veșnicie.

3 Acel râu care izvorăște,

Chiar de lângă tron strălucind,

Dacă-l vor vedea credincioșii,

Știu că a sosit un moment.

Pe ei îi așteaptă malul cald

Și vor fi numai prieteni cu ei;

Mergând după 'Nvățătorul lor,

Cântă cântarea bucuriei.

[ 33 ] N. 167 - M. 33

1 VINO lumină cerească,

Fii soare pe-această apă;

Strălucitoare iubire,

Umple toate inimile.

2 Noi iubim, Doamne, legea Ta,

Ducem voioși cauza Ta;

Pentru Mielul, ce-a dat jertfa,

Purtăm noi bucuroși crucea.

3 Al Tău val secret ne poarte,

În Cuvântul Tău ne-afunde;

Viața ne-o reformează,

Asta e dorința noastră.

4 Și-apoi trăind noi cu Tine,

Spiritul Tău cu noi fie;

S-aducă ungere de sus,

Iubirea Ta, foc sfânt nestins.

[ 34 ] M. 34

1 VENIȚI, iar să mergem drumul nostru,

Las-treacă anii.

Să nu stăm până ce Domnul S-arată

Și voia Sa sfântă, scopul va ajunge.

Semnul credinței

E lucru cu zel fierbinte

Și cu nădejde.

2 Viața noastră ca un vis trece,

Timpurile curg,

Iar clipele fug, să nu stăm în pace!

Grăbiți-vă, căci noaptea acum a trecut

Și anul jubilar

S-apropie de uși,

Și zorii s-au ivit.

3 O, dacă-n sfârșit de ziua asta,

Am zice cu toți:

Calea-i sfârșită, lupta ni-e gata.

Măcar dacă-n scurt, ne-ar zice 'Nvățătorul:

„Bine serv credincios!

Vino în bucurii

Și șezi pe Tronul Meu".

[ 35 ] N. 129 - M. 35

1 SUFLETE al meu s-adori,

Pe Tatăl sfânt din ceruri.

În rugă fii fierbinte,

El nu te va respinge.

2 Mergi 'naintea Regelui

Și predă-I inima Lui.

În îndurări e bogat,

Și ție-ți va fi-ndurat.

3 Doamne Tu-mi iei sarcina,

Mă-ncred în puterea Ta!

M-a scăpat al Tău sânge,

Eu n-am altă nădejde.

4 Când vom isprăvi lupta,

La Tine ne-om așeza.

Acolo odihni-vom,

Altă patrie n-avem.

5 Pe cei ce plâng Tu-i mângâi,

Prin grație pace dai.

Toate tainele le știi,

O, dar preamărit să fii.

[ 36 ] N. 112 - M. 36

1 VENIȚI să cântăm vești bune,

De bucurie plini,

Și al jubileului an

Fie vestit lumii.

Corul

Salvare prin a lui

Dumnezeu grație,

Prin Cristos, Fiul Său, al

nost' Rege mare.

2 Voi cei triști acum fiți veseli,

Popoare priviți-L.

Pe cei robi îi face liberi,

Pe El preamăriți-L.

3 Din suflet sune cântarea:

Isus a pus jertfa.

Pace fie oamenilor,

Domnului gloria.

[ 37 ] N. 36 - M. 37

1 VINO-al fericirii izvor,

Din suflet să-mi scoți cântec,

Al grației râu udător,

Cere cântec sfânt cu foc.

O-nvață-mă să cant frumos,

Cum poftește inima,

Bunătatea Ta s-o laud,

Cărei nu-i asemenea.

2 Nu-i destul că m-ai mântuit,

Cu sângele lui Cristos

Și m-ai cercat când de turmă

Sufletu-mi departe-a fost.

Mai presus de mântuire,

Încă și-alt dar mi-a ajuns:

Chemarea cerească să văd,

Fața Ta acolo sus.

3 Din zi în zi tot mai dator

Mă face grația Ta.

Ca și-un lanț strange sufletul,

Doamne bunătatea Ta.

Și eu umblu pe drumul Tău,

Fie oricât de spinos.

Fericit sunt că pot păși

Pe urmele lui Cristos.

[ 38 ] M. 38

1 VENIȚI voi nemângâiaților, veniți,

La acest tron de har plecați-vă,

Inima rănită aici aduceți

Că nu-i necaz ce El nu-l vindecă.

2 Suferinzilor disperați le zice

Blând, gentil, ca ei să nu se teamă.

Nu-i pe pământ necaz așa de mare,

Care El momentan nu-l vindecă.

3 Veniți priviți râu, ce de la tron curge,

De lucrul iubirii bucură-te.

Nu-i pe pământ necaz așa de mare,

Care cerul n-ar putea să-l vindece.

[ 39 ] N. 191 - M. 39

1 VIN', cel ce cunoști pe Domnul

Și I-ai dat inima,

Să-I sune frumos cântarea,

Că „Domnu-i iubirea”.

2 Cuvântul Lui adevărat,

Fie-ți mângâierea.

Mărturisește și Isus,

„Domnul e iubirea”.

3 Nu-I nesocotiți răbdarea

Față de starea rea.

Curând va-nvăța și lumea:

„Că Domnu-i iubirea”.

[ 40 ] N. 40 - M. 40

1 VOI toți ai lui Isus,

Limba să vă cânte;

Și-al vost' cântec armonios,

Departe răsune.

2 Cânte-al Lui cânt mărit,

Ce pe El laudă.

Veste bună de bucurii

Lumea să audă.

3 Al Tatălui nost' plan

E-nalt peste toate.

În rugi sfinte la El venind,

Nu ne va respinge.

4 Acest prea iubit Domn

Ni-e amic și Tată.

Prea-nalta-I mână ni-e scutul,

S-ajungem la țintă.

5 În scurt Îl vom vedea,

Vocea-I vom cunoaște,

Și prin bogata-I grație,

Și-acum ne scutește.

6 Fiind ridicați sus,

Chiar la nemurire,

Ne-a fi grația Lui mare,

O dulce uimire.

7 Deci să cântăm voioși,

Mai mult să nu plângem;

Emanuel ia terenul,

Curând scop ajungem.

[ 41 ] M. 41

1 FIICA Sionului din necaz scoală

Căci vrăjmașii tăi mai mult nu te apasă;

Steaua bucuriei în zori străluce'

Noaptea de plânset s-a dus, fii veselă.

Corul

Fiica Sionului,

Din necaz scoală,

Căci vrăjmașii tăi mai mult

Nu te-apasă!

2 Deși au fost tari ai tăi semeți dușmani,

Dar mai tare-i mâna care-i învinse.

Falși le-au fost caii și carele de război,

Deci ca pleava, vântul i-a răpit.

3 Fiica Sionului pe-al tău Salvator

În harfe și timpane preamărește-L,

Fii veselă e-nvins cel ce te-a robit.

Sionul are-nvingerea cu totul.

[ 42 ] M. 42

1 MÂNTUITOR noi Te urmăm,

Nu siliți, ci cu plăcere;

Ca servi ai Tăi ne-apropiem,

Să ținem rit în onoare.

2 O, rit sfânt, prin tine noi,

Începem a ști pe Isus.

Ești simbol al consacrării,

Arvuna speranței de sus.

3 Fiind noi morți păcatului

Cu Domnul ne înmormântăm.

Sub curatul val al apei,

Lui Dumnezeu vii rămânem.

4 Stăpân mai mult nu ne va fi

Corpul nost' și voia veche

Dar în Cristos din zi în zi,

Viața nouă va crește.

[ 43 ] M. 43

1 SÂ nu crezi fericiți numai

Pe cei care azi au pacea!

Și acei care plâng acum,

Ei vor avea fericirea!

2 În scurt fericiți vor zâmbi,

Cei ce varsă lacrimi multe,

Iar ceasuri de suferințe

Spun ani fericiți-nainte.

3 Zi de pace luminoasă,

Va urma după ast-noapte;

Chiar moartea poate să vină,

Peste nori văd dulce soare.

4 Creștinul să aibă încredere,

Orice-ar veni să n-o lase.

Deși adesea în mâhnire,

Viața nu e gustoasă.

5 Dumnezeu stă la veghere,

Deși a permis plâns, necazuri,

Dar cu timpi buni de favoare,

Va răsplăti pe ai Săi fii.

[ 44 ] M. 44

1 LA război fii gata

Și-nvață a lupta.

Inima, mintea mea, Doamne,

Și vorba-mi îndreaptă.

2 Cu dragoste sfântă

Să vestesc planul Tău,

Și să fac voia Ta sfântă,

Ce-i viața din nou.

3 Las ca Tin' să iubesc,

Iubirea-Ți mă mustre;

Ajută-mi ca toți să vadă

Iubirea Ta-n mine.

4 Crește-mă un miel blând,

Dă-mi și pricepere;

Cu iubire-mpreunată,

S-am și zel fierbinte.

5 Și dă-mi al Tău spirit,

Ce L-ai avut Miel blând;

Iar iubirea mea fierbinte,

Altora un dar dând.

6 Cearcă-mi tot cugetul,

Orice talent Tu-l știi;

Zelul meu și iubirea mea,

De bune să le ții.

[ 45 ] N. 238 - M. 45

1 ETERN Domn și Rege ceresc,

Numele-Ți fie prea-nălțat!

Când cete-n cer Te preamăresc,

Sfinții jos, iubirea-Ți vestesc.

2 Inima mea Ți-am predat-o,

În Tine-am pus nădejdea mea.

Te voi vesti-n lumea largă

Și iubirea-Ți voi arăta.

3 Răsune dar cântarea mea,

Până ce sosesc zorile;

Și din inimă către cer,

Lauda mea se ridice.

4 Cu cei mulțumitori și eu

Laudă Îți ridic Doamne;

Lumea s-audă glasul meu

Și cu mine laude-Te.

[ 46 ] N. 184 - M. 46

1 ETERN Soare al dreptății

Trimite-Ți razele;

Fața Ta să lumineze

Toate inimile.

2 Strălucească-n lumina Ta

Harul Tău pentru noi;

Dumnezeule-al iubirii,

Pe ai Tăi sfințește-i.

3 Ridică-Ți fața senină,

Ca prin nori și ceață,

Să vedem l-a Ta lumină

Pe al păcii Tată.

4 Pacea Ta ce-ntrece toate,

Părinte bun, dă-ni-o;

Bucuria sfințeniei,

Din cer revarsă-ne-o.

[ 47 ] N. 54 - M. 47

1 PLÂCERI lumești nu vreau,

Isus e-al meu.

Îmi umple inima,

Isus e-al meu.

Amară-i pustia,

Aproape-i liniștea,

Mă așteaptă pacea,

Isus e-al meu.

2 Când ispita vine,

Isus e-al meu.

El mi-i-adăpostire,

Isus e-al meu.

Griji, gânduri pământești,

Cari tot mereu creșteți,

De la mine mergeți,

Isus e-al meu.

3 Fugi a nopții groază,

Isus e-al meu.

Zorile m-așteaptă,

Isus e-al meu.

Pentru ce m-am luptat,

Locul gol mi-a lăsat

Domnul m-a mângâiat,

Isus e-al meu.

4 Treci moarte și lume,

Isus e-al meu.

O, vino vecie,

Isus e-al meu.

Odihnă-i în Tine

Și adăpostire,

Mila-Ți cu noi fie,

Isus e-al meu.

[ 48 ] N. 26 - M. 48

1 LUME deșartă treci acum,

Liniștea mea nu o fura;

Sufletu-mi are mare dor

Să-L văd pe-al meu Mântuitor.

2 Foc sfânt, aprinde-mi inima,

Și-mi dă tot mai mare râvnă.

Spirite sfânt vino, te rog,

Și-mi dă amorul cel ceresc.

3 Emanuel mărit să fii,

Ai gloria Părintelui.

Tot genunchiul Ți-se 'nchine,

Toată limba Te laude.

[ 49 ] N. 49 - M. 49

1 BUN Părinte-n al Tău Cuvânt,

Străluce-glorie.

Al Tău nume cel ce l-ai dat,

Adorat să fie.

2 Mântuitor când Tu vorbești,

Vocea Ta-i viață.

Cu glasul Tău ne fericești,

Bucurii revarsă.

3 Cartea-ți cerească, las, fie-mi,

Plăcere pururea.

Desfete-mi inima mea

Și-admire-i frumusețea.

4 Instructor bun, dumnezeiesc,

Te rog să fii și-al meu.

Cel ce ești Cuvântul ceresc,

Fii protectorul meu.

[ 50 ] M. 50

1 DE orice placer pământești

Rupă-mă voia Ta,

Și la Tronul ceresc de har,

Îmi trimit rugarea.

2 Inimă-ndestulată dă-mi,

Să fiu făr-de murmur;

Grația Ta mare, fie-mi

Oricând adăpostul.

3 Las-să simt întotdeauna,

Cum că Tu ești al meu;

Cu prezența-Ți totdeauna,

Apără drumul meu.