Vol. 21, Noiembrie-Decembrie 2013, Nr. 1

SUGESTII PENTRU ADUNĂRILE BEREENE

R 5142b W. T. 1 decembrie 1912 (pag. 378-379)

Dragă frate Russell:

Trimițând acest raport la Tabernacol, mă simt obligat să-mi exprim din nou iubirea creștină din inimă față de tine, deoarece observ activitatea crescândă a împotrivitorilor noștri în eforturile lor de a distruge lucrarea încredințată ție. Rugăciunile noastre sunt cu tine, precum și simpatia noastră, în încercările care însoțesc diferitele atacuri care se fac în presa publică împotriva ta. Sunt încrezător că același har care te-a ținut în trecut se va dovedi îndeajuns până la sfârșit.

Cele mai multe adunări par să facă salturi înainte în lucrurile Spiritului, ca și cum ar încerca să compenseze pentru încetineala din trecut.

La câteva adunări observ că se face greșeala serioasă de a gândi că este necesară o schimbare constantă pentru a-i împiedica să intre în rutină”. Astfel într-o adunare, evident, Domnul a văzut că este de trebuință un conducător mai competent, și a trimis un frate care are calitățile necesare să lucreze aici. După ce a servit două perioade de câte șase luni fiecare, spiritul acela de schimbare a refuzat să-l mai aleagă, sau mai degrabă l-a îndemnat pe el să se gândească la faptul că n-ar trebui să mai fie ales. Bătrânul actual este un frate bun, dar cei doi ca bătrâni ar putea realiza de multe ori mai mult. Ecl. 4:9-12.

Aceeași idee face ca adunarea să aibă loc pe rând în diferite locuri, incluzând chiar serviciile de duminică, până când unii dintre cei care nu vin regulat s-au descurajat de a mai merge, de teama că vor merge la o casă și vor găsi că adunarea nu se va ține acolo. Acesta este un motiv pentru care aceștia nu ajung să frecventeze regulat.

Alt lucru: unele adunări au nevoie de sfat cum să fie conduse adunările bereene, deoarece în câteva locuri unde ei cred că au adunări bereene, au de fapt servicii de predică. Bătrânul pune întrebările, unul sau doi dintre prieteni dau un răspuns foarte scurt, apoi bătrânul ține o predică de 10 sau 15 minute; aceasta se repetă cu întrebarea următoare și așa merge până la sfârșit.

Sunt unele adunări foarte mici și slabe unde îmi pot imagina că aceasta s-ar putea îngădui, dar în fiecare caz unde am găsit că aceasta este metoda, nu părea să fie nici o scuză.

Ne-am bucurat de părtășie foarte scumpă cu frații din Illinois și ne bucurăm mult de privilegiul serviciului în cauza care are ca obiectiv slava lui Dumnezeu. Cu multă iubire creștină.

Al vostru în Numele Lui prețios, Benj. H. Barton

RĂSPUNSUL EDITORULUI

Mă folosesc de această ocazie pentru a susține declarația fratelui Barton, dată mai sus. Noi trebuie să ne menținem bine echilibrul. În timp ce adunările trebuie să-și mențină controlul deplin al rânduielilor lor, aceasta nu înseamnă că trebuie să vorbească sau să gândească disprețuitor despre cei pe care i-au ales, sub ceea ce ei cred a fi Îndrumarea divină, ca să fie Bătrânii sau conducătorii lor. Să ne amintim cuvintele apostolului: Ascultați de mai-marii voștri și fiți-le supuși, căci ei veghează asupra sufletelor voastre, ca unii care au să dea socoteală”. Evr. 13:17.

Un conducător credincios, care nu încearcă să ia controlul din mâinile adunării, poate fi și trebuie să fie privit cu multă încredere. Lucrarea lui este o lucrare din iubire, și nu pentru un câștig mârșav; și iubirea întregii Adunări trebuie să-i fie acordată fără rezerve, ca o măsură de răsplată pentru credincioșia lui în serviciu. Aceasta nu înseamnă că trebuie lăsat controlul în mâinile unui Bătrân, nici că el trebuie să se simtă ofensat că alții vor fi promovați, chiar dacă el ar fi cel mai competent. Ca frați Bătrâni, conducătorii trebuie să fie atenți să ajute, să încurajeze și să instruiască pe toți frații mai tineri, și să-i pregătească pentru lucrarea de Diaconi, și mai apoi pentru funcția de Bătrâni.

Unii din poporul drag al Domnului par puțin înclinați să meargă la extreme. Caracterele tari sunt întotdeauna în pericol de a merge la extreme. Apostolul îndeamnă: Blândețea voastră să fie cunoscută de toți oamenii”. A se conduce rânduielile decent și în ordine nu este babilonic în vreun sens rău. Ne putem imagina cerul fără reguli, reglementări și ordine? Nu recunoaștem noi că ordinea este prima lege a cerului? Nu dă de înțeles apostolul că Domnul pune pe diferiții membri în corp după cum Îi place? Ar putea fi greșit ca noi să cooperăm cu Dumnezeu la recunoașterea voinței Lui și la ducerea ei la îndeplinire? Desigur că nu! Este la fel de rău, sau chiar mai rău, ca o minoritate mică să tiranizeze o majoritate, cum ar fi ca o majoritate rezonabilă să tiranizeze o minoritate. Spiritul iubirii ne cere să ne amintim Regula de Aur și să fim la fel de generoși cu alții cum am vrea ca alții să fie cu noi.

Sunt de acord cu sugestiile fratelui Barton în privința prea marii dorințe de schimbare. Recent am aflat despre o Adunare care-și rotește conducătorii în fiecare săptămână. Aceasta n-ar fi atât de rău, desigur, pentru adunările de rugăciune și experiențe, deși, chiar și atunci ar părea că o lună sau un sfert de an ar fi mai bine pentru fiecare conducător; dar în cazul Studiilor Bereene, schimbarea săptămânală pare foarte dăunătoare, atât pentru conducător cât și pentru Adunare. Continuitatea, legătura cu lecțiile anterioare este foarte de dorit. Recomandăm cel puțin trei luni de serviciu pentru conducătorii Studiilor bereene.

În privința studiilor bereene

Sugestia fratelui Barton este bună, că un învățător de succes este cel care scoate răspunsurile de la Adunare. Chiar acesta este punctul pentru care studiile bereene ajută poporul Domnului tot mai mult. Acum, este adevărat că unele persoane care au talent pentru vorbire sau predicare au talent insuficient pentru învățare — pentru a scoate răspunsuri de la Adunare. În astfel de caz ar fi bine să se dea diferiților Bătrâni ocazia să arate dacă sunt în stare să învețe, despre care apostolul spune că trebuie să fie una din calitățile Bătrânului.

Mulți conducători de Adunări raportează că le este imposibil să-i facă pe prieteni să studieze lecția mai înainte. Este regretabil acest lucru, dar n-ar fi înțelept să se aducă ofensă sau să fie împiedicat cineva de la a frecventa adunările, fiind mustrat pentru că n-a studiat lecțiile. Sfătuim încă o cale: la începutul fiecărui studiu să fie citite paginile din Studii în Scripturi la care se referă lecția, de către unul capabil să citească clar, distinct, cu forță, apoi să se închidă cărțile și să se discute subiectul pe linia întrebărilor. Un mod de foarte mare ajutor este ca acel care conduce să adune unele din declarațiile fragmentare ale unui răspuns și să ajute ca acestea să fie puse împreună. Aceasta va avea efectul să încurajeze pe cei care răspund cu altă ocazie și să facă răspunsurile mai valoroase pentru acea ocazie. În ansamblu, Studiile Bereene, suntem siguri, fac o lucrare foarte eficientă pentru înrădăcinarea și stabilirea în Adevăr.

Îndemnăm pe toți frații iubiți să continue citirea regulată a Studiilor În Scripturi, 10-12 pagini pe zi, cu totul aparte de lecțiile bereene. Ceea ce se va citi va fi cu atât mai mult un ajutor pentru lecțiile de studiu.