ÎNVIEREA

Iubite Domn, mă rog pentru curaj, tărie și iubire
Curată-nțelepciune promisă din-nălțime.
Ca credincios și vrednic să pot eu fi găsit
A sta în „ziua-ceea” lângă mormântul cu iarb-acoperit
Al celui preaiubit al meu și „scoală!” să-i pot zice
Afară ieși! La viață și lumină el ochii să-și ridice.
Trezește-te, și-arunc-al morții lanț de închisoare
Și sus stai, Domnul îți redă a ta suflare.
Întoarce-te în țara ce naștere ți-a dat
Căci nu mai este ca-n vechime pământul blestemat.
Pustia înflorește precum e trandafirul
Suavele-i parfumuri le poart-acum zefirul.
O cale-naltă vei găsi, o cale-a vieții
Fără mândrie, ceartă, egoism, invidii.
Ai Lui răscumpărați acol-vor prospera
De-al Lui Cuvânt ascultătorii vor umbla pe ea.
Din slab, mic, nevoiaș, ospăț nu va mai face
Nici leul nici fiara rapace
Și ochii-nlăcrimați, toți, Domnul îi va șterge
Tristețea și orice suspin din inimi va merge.
N-a fi nici durere nici moarte-n etern
Sculați! Bucurați-vă și-mpreună cântați mi-nunatul refren:
„Osana! Osana! Pace pe pământ și bună-nvoire-ntre oameni
Toată onoarea dați Mielului, Amin, Amin, Amin!”