Pagina 52

ÎMPĂRAȚII DARIUS ȘI CIRUS

Datorită integrității sale, profetul Daniel a fost ridicat de către împăratul Darius la mare cinste. Tovarășii lui îl urau din cauză că împiedica corupția. N-au cunoscut o altă cale prin care să-l aibă la mână pe Daniel decât pe seama religiei sale. Ei i-au sugerat împăratului Darius ce influență ar rezulta pentru el dacă ar da o poruncă să i se închine toți. I-au sugerat că acest lucru i-ar impresiona pe oameni și i-ar face mai loiali guvernării sale. Au făcut să se scoată un decret prin care oricine se închina vreunui alt dumnezeu în afara lui Darius să fie aruncat în groapa leilor. Apoi l-au spionat pe Daniel și l-au acuzat.
Legea medo-persană spunea că un decret împărătesc nu putea fi ignorat. Ca atare, deși împăratul Darius era foarte trist știind că administratorul său cel mai credincios fusese prins, el era incapabil să schimbe aranjamentul. Singura speranță era că Dumnezeul lui Daniel putea face ceva pentru eliberarea lui.
Daniel a fost aruncat în groapa leilor, dar dimineața a fost scos nevătămat. Atunci din porunca împăratului acuzatorii au fost aruncați în groapa leilor unde fusese Daniel și au fost devorați. Dan. 6:14-24.
La sfârșitul celor 70 de ani de pustiire a Ierusalimului, Dumnezeu a influențat inima lui Cirus, care era atunci pe tron, să scoată un decret prin care să dea libertate tuturor israeliților să se întoarcă în Palestina. El le-a dat chiar și bani, și a poruncit ca vasele din Casa Domnului, care fuseseră luate înainte, să fie înapoiate. S-au întors aproximativ cincizeci de mii de israeliți - atât de puțini dintre cei mulți luați în robie. Cei zeloși, plini de credință în Făgăduința Avraamică, s-au întors, au rezidit cetatea, și pe timpul lui Ezra au rezidit Templul. Ceilalți au devenit lumești și i-a interesat Babilonul. Astfel Dumnezeu a separat zgura din Israel ca să-i pregătească pentru Mesia. Dar, când a venit ziua cercetării lor, „israeliții cu adevărat” au fost puțini comparativ cu întregul.
Istoria romantică a împărătesei Estera, soția împăratului Ahașveroș, urmează după perioada decretului scos de Cirus.