Pagina 23

AVRAAM PRIETENUL LUI DUMNEZEU

Avraam a devenit prietenul lui Dumnezeu prin manifestarea credinței sale, când, ca răspuns la invitația lui Dumnezeu, el și-a părăsit țara și a mers spre Canaan. Prin acest act de ascultare el a devenit moștenitorul făgăduinței „Toate neamurile pământului vor fi binecuvântate în sămânța ta”. Sf. Pavel arată (Gal. 4:23, 24) că soția lui Avraam a reprezentat acest legământ sau făgăduință. Sterilitatea Sarei corespunde mult amânatei veniri a lui Cristos pentru a împlini făgăduința. Isaac a simbolizat pe Mesia, moștenitorul făgăduinței; mireasa lui Isaac, Rebeca, pe Biserica aleasă, mireasa și moștenitoarea împreună cu Cristos.
Sf. Pavel spune că Agar a simbolizat Legământul Legii făcut cu Israel la Muntele Sinai, iar Ismael pe poporul Israel (Gal. 4:25). Așa cum, la nașterea lui Isaac, Agar și Ismael au fost izgoniți și aproape au pierit, tot așa poporul Israel a fost respins din favoarea divină timp de optsprezece secole și astăzi sunt aproape morți de foame. Așa cum îngerul Domnului le-a arătat izvorul de apă și Ismael s-a înviorat, la fel mesajul lui Dumnezeu le arată acum evreilor un izvor de apă; speranțele lor sioniste se reînsuflețesc.
Sacrificarea lui Isaac a simbolizat sacrificiul lui Cristos, necesar pentru ca El să devină Sămânța spirituală a lui Avraam cu putere de a binecuvânta lumea. Servitorul trimis după Rebeca, mireasa lui Isaac, reprezintă opera Spiritului sfânt în chemarea Bisericii, ca să fie mireasa lui Cristos și asociata Lui în marea lucrare de binecuvântare a lui Israel și a tuturor familiilor Pământului. Fapte 3:19-26.
Plecarea Rebecăi cu Eliezer reprezintă călătoria Bisericii în Veacul Evanghelic pentru a-L întâlni pe Cristos, Mirele, care o primește la a doua venire a Sa. Avraam a simbolizat pe Iehova Dumnezeu, prin a cărui făgăduință va veni binecuvântarea familiilor Pământului. Această făgăduință a fost speranța lui Israel timp de 3.500 de ani. Gal. 3:29.